Справа № 569/8626/25
ВИРОК

іменем України

Справа № 569/8626/25

21 серпня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0000484 від 14.02.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 13.03.2025 Рівненським міським судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, на даний час утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», що за адресою м. Рівне, вул. Дворецька, 116, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06.04.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, 05.05.2023 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання.

Так, 13 лютого 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який у подальшому продовжено, шляхом пошкодження металопластикового вікна, проник в середину квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 8500 гривень, 200 доларів США, що на момент вчинення злочину згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США становив 41 грн. 79 коп.,) становили 8358 грн., каблучку жіночу, 925 проби, вагою 1,67 гр., що на момент вчинення злочину згідно офіційного курсу НБУ (1 грам становить 37,13 грн.) становили 62 грн., хрестик із ланцюжком, 925 проби, вагою 8,52 гр., що на момент вчинення злочину згідно офіційного курсу НБУ (1 грам становить 37,13 грн.) становили 316 грн. 34 коп., жіночу сумку із надписом «Robo Tifeni», чорного кольору вартістю 792 грн., тример марки «Philips», модель «MG9525» вартістю 1610 грн., жіночий рюкзак марки «Stradivarius», чорного кольору вартістю 586 грн., кепку марки «Puma» білого кольору вартістю 300 грн., годинник марки «Casio Quartz», модель «Mtp-1261» вартістю 440 грн., які належать ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав потерпілому майнову шкоду у загальному розмірі 20 964 грн. 34 коп..

ОСОБА_3 в судовому засіданні винною себе у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив, що при обставинах вказаних у вироку, 13 лютого 2025 року, шляхом пошкодження металопластикового вікна, проник в середину квартири по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 8500 гривень, 200 доларів США, каблучку жіночу, хрестик із ланцюжком, жіночу сумку із надписом «Robo Tifeni», чорного кольору, тример марки «Philips», модель «MG9525, жіночий рюкзак марки «Stradivarius», чорного кольору, кепку марки «Puma» білого кольору, годинник марки «Casio Quartz», модель «Mtp-1261», які належать ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, шкоду відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, вид та міру покарання на розсуд суду. Крім того вказав, що шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши правильне розуміння ними змісту обставин справи, а також те, що сумнівів у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведеною повністю.

Органом досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини i мотиви злочину ніким iз учасників судового розгляду, в тому числі i самим обвинуваченим ОСОБА_3 не оспорюються.

Як випливає із змісту ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись правових норм ст.ст. 50 і 65 КК України, враховує щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди в повному обсязі, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, до адміністративної відповідальності не притягався, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, сімейний стан зокрема має на утриманні малолітню дитину, матір пенсійного віку, , і вважає необхідним за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням правових норм ч. 1 ст. 69 КК України, - нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2025 року, яким останнього засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Правовими нормами ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25.04.2025 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено.

Суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, вважає, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути 27571,2 грн. витрат на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України та призначити із врахуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2025 року більш суворимта остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази: каблучку жіночу, із металу білого кольору з камінням білого кольору, хрестик із ланцюжком, із металу білого кольору, становили 316 грн. 34 коп., жіночу сумку із надписом «Robo Tifeni», тример марки «Philips», модель «MG9525» жіночий рюкзак марки «Stradivarius», кепку марки «Puma» - повернути ОСОБА_6 ; сліди рук, які поміщено до спец.пакету Експертної служби МВ України №5730206, дактилокарту заповненої на ім`я гр.. ОСОБА_3 ; 1 (один) слід папілярних візерунків пальців рук, який упаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» №CRI1229076; 2 (два) зліпки віджиму вікна, які упаковано до сейф-пакегу «Національна поліція України» №CRI1227076; Змив ДНК із паспорту, який упаковано паперового конверту «Національна поліція України»; Змив ДНК із конверту, який упаковано паперового конверту «Національна поліція України»; 1 (один) фрагмент сліду взуття із підвіконня, який упаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» №KIV4111289; 1 (один) фрагмент сліду взуття із ванної кімнати, який упаковано до сейф-пакету «Національна поліція у країни» №KIV4101359 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 27571 (двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят одну) гривню 20 копійок витрат на залучення експерта.

Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1