Провадження №1-кп/523/1717/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

08.09.2025 року Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні № 0000215 від 26.08.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2025 приблизно о 10:30, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будинку № 29, по вулиці Атамана Чепіги, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив заподіяти тілесні ушкодження останньому.

Переслідуючи мету завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень з мотивів раптової неприязності, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи при цьому їх настання, а саме шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_4 , спровокував бійку, в ході якої ОСОБА_3 завдав один удар кулаком правої руки в область лівого плеча потерпілого.

Внаслідок дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 було завдано один синець в ділянці лівого плечового сугубу, яке згідно з п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікованого як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора в порядку, що регламентований ч. 1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, який необхідно кваліфікувати по ст.125 ч.1 КК України тобто в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом встановлено щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому . суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Під час досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 301, 302, 349, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченого статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

Суддя: