Справа № 202/5825/25
Провадження № 1-кп/202/1326/2025
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2025 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011180 від 27.09.2024 року , за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Тетірка, Червоноармійський р-н, Житомирська обл., громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, військовослужбовеця військової служби за призовом під час мобілізації, який перебуває на посаді старшого стрільця-оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаюсого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався у встановленому Законом порядку та фактично на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 року № 26/2025, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2023 № 77 вважається таким, що з 16.03.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, старший солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

09.06.2024 старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та нез`явився до підрозділу військової частини, в умовах воєнного стану.

Cтарший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця-оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 09.06.2024 нез`явився з лікувального закладу до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 04.06.2025, доки не повернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 94, де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з добровільним зверненням до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби та продовження виконання завдань з захисту Держави.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників, суд вважає за можливе клопотання задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Указом Президентом України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно вимог ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації. До кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України не притягувався.

У письмовій згоді командира військової частини НОМЕР_2 зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_4 заявив про готовність продовжити військову службу. Командування військової частини НОМЕР_2 не заперечує щодо проходження військової служби в ЗСУ солдата ОСОБА_4 який скоїв самовільне залишення військової частини.

Відповідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Витрати на залучення експертів відсутні

Речові докази суду не надавались.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 284-288, 350, 371-372, 395 КПК України, ст. ст. 44, 401 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у зв`язку із добровільним звернення з клопотанням до суду про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 чи до інших підрозділів ЗСУ для продовження проходження військової служби та наявністю письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження № 0011180 від 27 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин, після набрання даної ухвали законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 , після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, зарахувати до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечення військовослужбовця ОСОБА_4 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Індустріальний районний суд міста Дніпра та Донецьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону про прийняття/поновлення ОСОБА_4 , на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Речові докази суду не надавались.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1