Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2025 р. Справа № 608/2372/24

Номер провадження1-кп/608/161/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000293 від 22 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000293 від 22 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні.

В клопотанні зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що перебуваючи 21.07.2024 близько 22 години у кімнаті житлової квартири ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 , лягла спати з останнім.

В подальшому, 22.07.2024 о 05 годині 40 хвилин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей, які лежали в гаманці чорного кольору під подушкою ОСОБА_7 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №271/2024 від 06.05.2024, таємно, шляхом вільного доступу із під подушки ОСОБА_7 у приміщенні житлової кімнати квартири ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , викрала гроші у сумі 8000 гривень. Після чого, з викраденим місце події покинула, чим завдала матеріальних збитків ОСОБА_8 на загальну суму 8000,00 гривень.

Після цього ОСОБА_5 направилася в м. Яремче Івано- Франківської області, де розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, в ході чого придбала для себе одяг, котрий в подальшому добровільно видала працівникам поліції та визнала свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні.

За результатами досудового розслідування обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні 20 вересня 2024 року скеровано на розгляд Чортківського районного суду Тернопільської області.

Обвинуваченій ОСОБА_5 було відомо, що відносно неї у суді розглядається кримінальне провадження, однак, у підготовче судове засідання вона за викликами суду неодноразово не з`являлася.

Вжитими заходами встановити місцезнаходження обвинуваченої не вдалось.

Ухвалою Чортківського районного суду від 11.11.2024 було оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_5 , а кримінальне провадження №0000293- зупинено до її розшуку.

На даний час ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - тобто у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтування обвинувачення ОСОБА_5 підтверджується доказами, здобутими під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, які на даний час ще не досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, прокурор вважає, що у кримінальному провадженні в діях ОСОБА_5 наявний ризик, передбачений ч. 1 п.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, за якою в даний час кваліфікуються злочинні дії ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Проаналізувавши положення вказаних норм, та те, що у випадку доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, їй буде призначено мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у неї є великою і не має вагомих перешкод для того, щоб не піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, прокурор вважає за доцільне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні. Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 просять клопотання задовольнити частково та застосувати щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказують на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні вона визнає, у вчиненому щиро розкаюється. Також зазначають те, що потерпілий ОСОБА_7 не має жодний претензій до обвинуваченої. Крім того, захисник адвокат ОСОБА_4 при обґрунтуванні клопотання посилається на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої цілодобовий домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі. Просять їхнє клопотання задовольнити.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального прооцесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини обвинуваченої, а з точки зору допустимості прийти до висновку , що обвинувачена особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого пп 1, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід в даному кримінальному провадженні раніше не обирався, а тому з урахуванням таких обставин та доведеного прокурором ризику, передбаченого пп. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід визнати, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від суду.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом цілодобово з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України з, метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання по АДРЕСА_2 , цілодобово.

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, в якому вона проживає по АДРЕСА_2 , крім випадків проведення судових засідань з її участю за вимогою суду.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_5 прибувати за викликом до суду та не відлучатися з АДРЕСА_2 без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали до 16 год. 00 хв. 16 серпня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що відповідно до вимог ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання Чортківському РУП ГУНП в Тернопільській області і негайної постановки на облік обвинуваченої ОСОБА_5 ..

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Ухвала набрала законної сили 19 червня 2025 року

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2372/24.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "___"__________________2025 року

Секретар: