Справа № 202/4504/25
Провадження № 1-кп/202/1220/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників(в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання прокурора про застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0001012 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2023 року у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, працевлаштованого, не одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 25.09.2023 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком на 1 рік; 16.11.2023 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, з випробуванням на 3 роки; 10 квітня 2024 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, працевлаштованого, не одруженого, не працюючого, на утриманні нікого немаючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, востаннє 05.07.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх та малолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Мар`їнка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого, 30.03.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, покарання відбуте,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001012 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2023 року у відношенні, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194 КК України.

Прокурором були подані клопотання про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , який є раніше судимим, прокурор вказує, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у даному провадженні, вчинити інше чи продовжити дане кримінальне правопорушення, разом з тим вказує, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

В обґрунтування свого клопотання про заміну запобіжного заходу ОСОБА_6 прокурор вказує, що ризики, які було враховано при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, продовжують існувати і стали вагомішими. Обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у даному провадженні, вчинити інше чи продовжити дане кримінальне правопорушення, разом з тим вказує, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання та просив задовольнити.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників провадження щодо застосування запобіжного заходу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу обвинувачених закінчується невдовзі, а судовий розгляд кримінального провадження не завершено, з метою забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків, виникає необхідність у продовженні строків тримання під вартою.

Перевіривши з урахуванням доводів клопотання прокурора наявні матеріали, суд приходить до висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання.

Вказане узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, з числа передбачених ст. 177 КПК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, небезпідставність обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, достатньою для застосування запобіжного заходу мірою підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність останніх до інкримінованих злочинів, що у свою чергу підлягає встановленню в процесі судового розгляду даної справи.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених покладається необхідність, зокрема, запобігання спробам переховуватися від суду, що підтверджується, тим що вони обвинувачуються у вчиненні низки корисливих тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання до позбавлення волі на довготривалий строк, у зв`язку з чим, наслідки, та ризик втечі і переховування є цілком імовірними.

Крім того є виправданим і ризик здійснення впливу на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, та впливати на їх показання в майбутньому, які на даний час не допитані судом.

Разом з тим ризик вчинити нове кримінальне правопорушення, або продовжити дане є також виправданим, оскільки обвинувачені в достатній мірі обізнані про методику вчинення кримінальних правопорушень, які діяли у групі, та на ряду з отриманим досвідом можуть продовжити злочинну діяльність.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою, суд вважає, що кількість та тяжкість вчинених злочинів, і їх специфіка, а також встановлені щодо цих обвинувачених ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування виключного запобіжного заходу.

Таким чином, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігання встановленим ризикам в даному випадку можливо виключно шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 177, 182 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 липня 2025 року, без визначення застави.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 липня 2025 року, без визначення застави.

Обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взяти під варту негайно в залі суду.

Обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 утримувати у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1