Справа № 944/3170/21
Провадження №1-кп/944/325/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченої - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження №0000258 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021, по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Середкевичі Яворівського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

07.05.2021 приблизно о 20 год. 30хв. гр. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи поблизу службового автомобіля поліції марки «Mitsubishi Outlander» із номерним знаком « НОМЕР_1 », який знаходився поблизу будинку №68Д по вул. Маковея в м. Яворів Львівської області, з хуліганських мотивів, умисно, шляхом нанесення правою ногою чотирьох ударів в ділянку лівого стегна, заподіяла побої працівникові правоохоронного органу - поліцейському відділу реагування патрульної поліції Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_4 , який в цей час виконував службові обов`язки, визначені ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

У ході судового розгляду кримінального провадження, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 07.06.2025 було укладено угоду про примирення. Із її змісту убачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілим та обвинуваченою, а також щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину, повна компенсаця матеріальної і моральної шкоду. Сторонами узгоджена міра покарання обвинуваченій за ч.2 ст.345 КК України з застосуванням вимог с.69 КК України у виді іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції статті, а саме штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди про примирення. Потерпілий та обвинувачена повідомили, що укладена ними угода про примирення є добровільною, ні фізичного, ні психологічного тиску до них не застосовувалось.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтримала укладену угоду про примирення. В повному обсязі визнала свою вину у вчиненні (за викладених у обвинувальному акті обставин) інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та просила суд затвердити укладену між нею та потерпілим угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди їй відомі та зрозумілі.

Захисник підтримав позицію обвинуваченої.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченою, а також вказав, що претензій до обвинуваченої ні морального, ні матеріального характеру не має, оскільки шкоду йому відшкодовано. Зі ст. 473 КПК України ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі. Угода про примирення укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо затвердження угоди про примирення.

Суд, в даному випадку, не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час розгляду угоди про примирення, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться до нетяжких.

Зміст угоди про примирення відповідає положенням ст.471 КПК, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої відповідно до КК України, суттєві для кримінального провадження обставини, у тому числі розмір завданої шкоди 30 000,0 грн та її фактичне відшкодування.

При цьому, судом з`ясовано, що відповідно до вимог ч. 5 ст.474 КПК України, обвинувачена визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Укладення угоди є правомірним та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди про примирення визначено у відповідності до положень КК України. Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, з урахуванням форми, виду, ступеня вини.

Так, при узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відшкодування обвинуваченою ОСОБА_4 шкоди у розмірі 30 000 грн. В результаті чого останній вважає, що йому було компенсовано матеріальну і моральну шкоду в повному обсязі.

Відповідно до висновку органу пробації щодо особи обвинуваченої, з урахуванням інформації, що характеризує її особистість, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як середній.

Суд визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 2 ст. 345 КК України не відповідає особі обвинуваченої, а вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, керуючись ч. 1 ст. 69 КК України дійшов висновку про доцільність переходу до більш м`якого основного покарання, а саме у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення укладену 07.06.2025 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуальногокодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення, яка укладена 07.06.2025 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 468, 469, 471КПК України та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Судові витрати по справі відсутні.

У зв`язку з відмовою потерпілого від цивільного позову, у відповідності до ч.5 ст.128 КПК України та п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, провадження в частині вирішення цивільного позову слід закрити.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 345 КК України, суд,

у х в а л и в:

затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000258, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.05.2021, укладену 07.06.2025 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити їй узгоджене угодою покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Провадження в частині вирішення цивільного позову закрити.

Речовий доказ DVD-R диск, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000258, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021.

Речовий доказ СD-R диск, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000258, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8