Провадження №1-кп/389/14/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 25.01.2024 стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

23.01.2024 приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 , кулаком лівої руки наніс ОСОБА_5 не менше двох ударів в обличчя, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій навколоочній ділянці, біля лівого куточка нижньої губи, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, саден на підборідді, рани на слизовій оболонці нижньої губи, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №15 від 26.01.2024 по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю та повідомив суду, що він дійсно 23.01.2024 приблизно о 23.00 год. знаходився по АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, внаслідок чого він наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме: наніс пару ударів лівою рукою в обличчя. Щиро розкаюється та шкодує, що так вчинив. Запевнив, що такого більше не повториться, він не вчинятиме подібних дій.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, міру покарання для нього залишив на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та кваліфікацію своїх дій, крім того, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє, усвідомлює зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, мотив та мету вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу: те, що він раніше не судимий, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, крім того потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має, а міру покарання щодо нього залишає на розсуд суду.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активнесприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, а саме: ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Процесуальні витрати, речові докази та матеріальна шкода по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 367, 368, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1