Справа № 548/1052/24
Провадження №1-кп/548/62/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2025 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника неповнолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на домашній арешт в нічний час доби, а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про виклик експерта психолога для допиту в судовому засіданні та про витребування з ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області відеозапису з бодікамери за 23.02.2024 року

у кримінальному провадженні № 0000089 по обвинуваченню

ОСОБА_4

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявилаклопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивувала тим, що ризики, встановлені раніше, не зменшились і на даний час продовжують існувати, обвинувачений може впливати на потерпілу, свідків, оскільки ще не всихсвідківдопитано судом. Крім того, прокурор вказала, що тяжкість кримінальнихправопорушень, які інкримінують обвинуваченому, може вплинути на те, що він буде уникати суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а тому заявлене нею клопотання підтримала і просила суд відмовити в задоволенні клопотаньзахисника та обвинуваченого.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби та просила задоволити клопотання обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та задоволити клопотання захисника. Заявив клопотання про виклик експерта психолога для допиту в судовому засіданні та про витребування відеозапису з бодікамери.

В судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 та просила задоволити клопотання обвинуваченого.

В судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора та просила відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого.

В судовому засіданні представник неповнолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_8 підтримала позицію потерпілої.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити з наступних підстав.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 у разі звільнення його з-під варти може переховуватися від суду, а також те, що у справі ще не всихсвідківдопитано, у суду є підстави вважати, що обвинувачений, у разі звільнення з-під варти, може впливати на них та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому обвинувачується; а також враховуючи відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України; враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях,- суд приходить до твердого переконання про необхідність продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд враховує, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на даний час унеможливить запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки всі вони передбачають перебування особи на волі, що дає можливість вчинити дії, про що зазначено у вищевказаному клопотанні.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею КПК України. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

Зважаючи на те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, клопотання прокурора підлягає до задоволення. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, стверджувальні ризики в даному кримінальному провадженні переважають над принципом поваги до особистої свободи, на що звернув увагу Європейський суд з прав людини у справі «Борзих та інші проти України» від 25.06.2020 року.

Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдане за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням забезпечує не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Так, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , є тяжким та особливо тяжким злочинами. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Суд прийшов до висновку, що на даний час запобіжний захід - тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам і наявності ризиків, які є запобіжниками саме належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що до обвинуваченого ОСОБА_4 можна застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задоволити.

Крім того згідно ч.4 ст.183 КПК України альтернативний запобіжний захід у виді застави не підлягає застосуванню щодо ОСОБА_4 , так як він обвинувачуються у скоєнні насильницького кримінального правопорушененя.

Суд вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про виклик експерта психолога для допиту в судовому засіданні, слід відмовити за безпідставністю, з метою забезпечення оперативності судового провадження та розумних строків розгляду справи, оскільки у відповідному висновку експерта відсутні суперечності.

Суд вважає, що у необхідно задоволити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про витребування відеозапису з бодікамери за 23.02.2024 року та витребувати з ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області відеозапис з бодікамери за 23.02.2024 року, якщо не закінчився строк його зберігання.

З урахуванням викладеного суд вважає, що строк тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку, відсутність доказів, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, а тому суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 14.07.2025 року, включно.

Керуючись ст. ст. 331, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження у кримінальному провадженні № 0000089 строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 155 КК України, задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на домашній арешт в нічний час доби відмовити за безпідставністю.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про виклик експерта психолога для допиту в судовому засіданні відмовити за безпідставністю.

Задоволити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про витребування відеозапису з бодікамери за 23.02.2024 року та витребувати з ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області відеозапис з бодікамери за 23.02.2024 року, якщо не закінчився строк його зберігання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 06.09.2025 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.07.2025 року.

Головуючий: ОСОБА_1