Провадження № 1-кп/592/649/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000161, відомості за яким 28.06.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руднівка, Сумського р-ну, Сумської обл. , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно не працевлаштований (дані про офіційне працевлаштування відсутні) , який має повну середню освіту (зі слів закінчив 10 класів загальноосвітньої школи) , розлученого (з 13.11.2014 року до 16.10.2020 року перебував в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (офіційні відомості про проживання в цивільному шлюбі відсутні) , який має на утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерку, особу похилого віку, яку було евакуйовано з с. Руднівка Сумського р-ну Сумської обл. , громадянина України, українця, раніше не судимого, невійськовозобов`язаний (офіційні дані по перебування на обліку військовозобов`язаних відсутні) , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисниці обвинуваченого: адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Громадянин України ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочини, проти основ національної безпеки України за наступних обставин. Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 було схвалено "Акт проголошення незалежності України" , яким було урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано про те, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розд. V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць. Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено про те, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розд. розд. І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України. Відповідно до розд. І Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (ст. 2 Конституції України) . Відповідно до ст. 5 Конституції Україна є республікою. Носієм суверенітету й єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо та через органи державної влади й органи місцевого самоврядування. Право визначати та змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові та не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу. Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Розд. ХІ Конституції України передбачено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища та села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Водночас ст. 1 Закону України "Про Державний кордон України" від 04.11.1991 визначено, що державним кордоном України є лінія та вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. Відповідно до ст. 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який відповідно до ст. 72 Конституції України призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. При цьому, перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав є порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. У відповідності до ст. 17 Конституції України захист суверенітету та територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладаються за Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки та захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація та порядок діяльності яких визначаються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991, Збройні Сили України (далі - ЗСУ) - це військове формування, на яке, відповідно до Конституції України, покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. ЗСУ забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" , організаційно ЗСУ складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій. Згідно ст. 12 Закону України "Про Збройні Сили України" , підготовка ЗСУ до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя та здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни в ЗСУ здійснюються органами військового управління, командирами та начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та закону України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991, військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями та призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності та національних інтересів, територіальної цілісності та недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій. Особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважаються збройною агресією. Ст. 4 Закону України "Про оборону України" , визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну, Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях. Положеннями ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а ЗСУ, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію та штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Абз. 1 ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Із змісту абз. 1 ч. 5 ст. ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, здійснюють ІНФОРМАЦІЯ_8 за сприяння місцевих органів виконавчої влади. Ч. ч. 1, 3 цієї ж статті вищевказаного закону зобов`язано громадян з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_8 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників ІНФОРМАЦІЯ_8) , або у строки, визначені командирами військових частин. Ч. 2 ст. 26 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Згідно ст. 17 Закону України "Про оборону України" , ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" , військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні) , міські (районні у містах, об`єднані міські) ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного) , міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_8, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних) , приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу, або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу та виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Відповідно до абз. абз. 1, 2 п. 1 "Положення про ІНФОРМАЦІЯ_8" , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення) ІНФОРМАЦІЯ_8 є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку та військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. ІНФОРМАЦІЯ_8 утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. П. 8 Положення визначено, що завданнями ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до покладених обов`язків, є виконання законодавства з питань військового обов`язку та військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема, в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки) , забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (ІНФОРМАЦІЯ_8 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні ІНФОРМАЦІЯ_8) , проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори) , ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства. Відповідно до п. 9 Положення, ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до покладених на них завдань, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ; здійснюють заходи щодо призову громадян па військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. 24.02.2022 президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України. Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в АРК, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків. Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому, вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у виді знищення будівель, майна та інфраструктури. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє до теперішнього час. Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався Указами Президента України та наразі він триває. На виконання вимог Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" , "Про оборону України" , "Про військовий обов`язок і військову службу" , вищевказаних Указів Президента України про проведення загальної мобілізації, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, інших нормативних документів, наказів та директив Генерального штабу, мобілізаційних розпоряджень, працівниками Сумського обласного, міських та районних ІНФОРМАЦІЯ_8 стали систематично проводитись заходи з встановлення мобілізаційного ресурсу держави та подальшого доукомплектування ЗСУ й інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виклику громадян для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, призову під час мобілізації, в тому числі серед осіб, які не виконують правила військового обліку, і після початку повномасштабного вторгнення зс рф, не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не стали на військовий облік та ухиляються від нього, та інші заходи з мобілізації людських ресурсів з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами ЗСУ та інших військових формувань з метою забезпечення оборони України в особливий період, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, а також забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що наприкінці лютого 2024 року, але не пізніше 28.02.2024 (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося за можливе) , у громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, будучи обізнаним про ведення російською федерацією збройної агресії проти України з 24.02.2022 року та про залучення Збройних сил України та інших військових формування до відсічі вказаній агресії, а також про факт проведення на території України мобілізації, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, зокрема підрозділам ІНФОРМАЦІЯ_8 Міністерства оборони України (далі - ІНФОРМАЦІЯ_8) . Разом з тим, ОСОБА_3 , в силу широкого висвітлення в засобах масової інформації та розголосу серед місцевого населення питань мобілізації військовозобов`язаних, достовірно був обізнаний про те, що діяльність ІНФОРМАЦІЯ_8 по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а в соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 , його структурних підрозділів, а відтак, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи власну уявну мету допомоги мешканцям м. Суми та Сумського р-ну в уникненні ними військового обов`язку та військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, всупереч обов`язку кожного громадянина України захищати свою державність та суверенітет, з хибних мотивів начебто рятування в такий спосіб їхні життя та здоров`я, протиставляючи власні уявлення забезпечення начебто законних інтересів людей у противагу інтересам національної безпеки і оборони, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу. Перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності) , яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотному зниженні її ефективності. Так, на виконання свого злочинного умислу, наприкінці лютого 2024 року, але не пізніше 28.02.2024 (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося за можливе) , використовуючи особистий мобільний телефон марки "Xiaomi Poco M5S" , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та обліковий запис в інтернет-месенджері "Телеграм" з ім`ям " ОСОБА_3 " (ID: НОМЕР_5 ) , який зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_4 , ОСОБА_3 вступив до спільноти інтернет-месенджеру "Телеграм" під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (посилання: " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", ID:НОМЕР_6, яка складається з 4 тем, зокрема: "ПОГОДА по ГОРОДУ, Где и когда. Кто пишет не по теме - бан" ; "Сумская ОБЛАСТЬ. Погода, где и когда. Кто не по теме - бан" ; "Чат - обо всем" та "General" , в якій на постійній основі ведеться інформування її учасників з числа мешканців та гостей Сумської області про час та місце проведення представниками підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_8 мобілізаційних заходів, зокрема, оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації. Так, переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності військових формувань, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4 , його структурних підрозділів щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, діючи умисно та передбачаючи те, що такі дії можуть призводити до підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, будучи "учасником" тематичної групи в інтернет-месенджері "Телеграм" під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_5" , ОСОБА_3 забезпечував збір інформації та публікацію повідомлень про розташування уповноважених представників ІНФОРМАЦІЯ_8, утворених у районах та містах Сумської області з відомостями про місце та час проведення відповідних заходів указаними військовими формуваннями, для своєчасного інформування громадян України, які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період. Діючи на виконання свого злочинного умислу, як "учасник" указаної вище спільноти в інтернет-месенджері "Телеграм" з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_5" , кількість підписників якої станом на 26.02.2025 налічувала 32889 учасників, з кількістю повідомлень понад 522000, в темі "ПОГОДА по ГОРОДУ, Где и когда. Кто пишет не по теме - бан" , використовуючи особистий мобільний телефон марки "Xiaomi Poco M5S" , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та обліковий запис у інтернет-месенджері "Телеграм" з ім`ям " ОСОБА_3 " (ID: НОМЕР_5 ) , що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_4 , перебуваючи в районі залізничного вокзалу м. Суми, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 1, ОСОБА_3 розмістив у чаті повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації у наступні дати та час: - повідомлення від 28.02.2024 о 15 годині 57 хвилині; - повідомлення від 12.03.2024 о 17 годині 44 хвилині; - повідомлення від 20.03.2024 о 16 годині 17 хвилині; - повідомлення від 24.03.2024 о 16 годині 10 хвилині та о 20 годині 41 хвилині; - повідомлення від 05.04.2024 о 17 годині 09 хвилині; - повідомлення від 06.04.2024 о 17 годині 46 хвилині; - повідомлення від 23.04.2024 о 17 годині 09 хвилині; - повідомлення від 28.04.2024 о 17 годині 02 хвилині; - повідомлення від 11.10.2024 о 18 годині 06 хвилині; - повідомлення від 25.12.2024 о 15 годині 10 хвилині. При цьому, ОСОБА_3 чітко усвідомлював те, що інформування про час та місце проведення мобілізаційних заходів у чаті розділу "ПОГОДА по ГОРОДУ. Где и когда. Кто пишет не по теме - бан" спільноти інтернет-месенджеру "Телеграм" під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_5" сприяє військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації та подальшого проходження військової служби та в той же час позбавляє представників підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_8 можливості належним чином виконувати свої службові обов`язки, як наслідок приводить до неповного та несвоєчасного комплектування особовим складом підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань, які беруть участь у відсічі збройній агресії російської федерації проти України. Згідно інформації, отриманої з ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформація щодо здійснення представниками вказаних підрозділів заходів оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом здійснення оповіщень на блокпостах, пішими патрулями по місту та адресного оповіщення, розміщена ОСОБА_3 у чаті розділу "ПОГОДА по ГОРОДУ. Где и когда. Кто пишет не по теме - бан" спільноти інтернет месенджеру "Телеграм" під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (посилання: " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", ID:НОМЕР_6) , відповідала дійсності. Крім того, поширення такої інформації створює суттєві перешкоди у здійсненні мобілізації людських ресурсів для подальшого відбору з метою доукомплектування Збройних сил України та інших військових формувань у відповідності до визначених мобілізаційних планів .Таким чином, внаслідок своїх умисних протиправних дій, які виразились у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України (№ 29830/25 від 24.07.2025) (а. п. 3-15) .

23.07.2025 року прокурор у кримінальному провадженні - начальник відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_3 , його захисниця адвокат ОСОБА_7 уклали угоду про визнання винуватості. Підозрюваний ОСОБА_3 , діючи добровільно, на стадії досудового розслідування виявив ініціативу щодо укладення угоди про визнання винуватості. Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, беручи до уваги обставини, за яких воно було вчинено, та особу ОСОБА_3 , який повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні та активно сприяв його розкриттю, враховуючи те, що він вчинив кримінальне правопорушення вперше, з урахуванням загальних засад призначення покарання, закріплених у ст. 65 КК України, обставин кримінального провадження та відсутності обставин, які обтяжують покарання, сторони дійшли згоди про те, що за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строк 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а. п. 21-35) .

Встановивши особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_3 , що той цілком розуміє: - що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; - наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; - характер обвинувачення; - вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/995_004#Text) , розд. ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Суд переконався у відкритому підготовчому судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_3 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: - умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення угоди; - умови угоди відповідають інтересам суспільства; - умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; - обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не існує; - можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_3 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації проживання (а. п. 3) ; - раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про наявність адміністративних стягнень у суду відсутні (а. п. 3, 56) ; - є особою середнього віку (а. п. 3) ; - має задовільний стан здоров`я (а. п. 52-55) ; - має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (а. п. 3, 61) ; - офіційно не працевлаштований (дані про офіційне працевлаштування відсутні) (а. п. 3) ; - має повну середню освіту (зі слів закінчив 10 класів загальноосвітньої школи) ; - розлучений (з 13.11.2014 року до 16.10.2020 року перебував в офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - має на утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерку, особу похилого віку, яку було евакуйовано з с. Руднівка Сумського р-ну Сумської обл. (а. п. 33, 34) ; - громадянин України; - українець; - невійськовозобов`язаний (офіційні дані по перебування на обліку військовозобов`язаних відсутні) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку ( https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text ) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 14) ; - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а. п. 14) ; - вчинення кримінального правопорушення вперше (а. п. 3, 56) ; - середній вік винуватого у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 3) ; - наявність на утриманні винуватого у вчиненні кримінального правопорушення непрацездатної особи (а. п. 3) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення (а. п. 14) .

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, - щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, - вчинення винуватою особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винуватої особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, - середній вік винного у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що середній вік винного може свідчити про відсутність у винуватої особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, що пом`якшує покарання винуватої особи, - наявність на утриманні винуватої особи непрацездатного члена сім`ї при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винуватої особи непрацездатного члена сім`ї розуміється як надання винуватою особою відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винуватої особи непрацездатного члена сім`ї, окрім його матеріального забезпечення, означає також, що винувата особа здійснює догляд за ним, якщо ця особа потребує стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винуватої особи, після засудження останньої.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, - повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінального правопорушення, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 14) .

Вислухавши думку прокурора щодо наведеного, думку обвинуваченого, думку захисниці обвинуваченого щодо можливості затвердження угоди, що розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався в тому, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи наявність декількох, а саме: шести обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність та можливість при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а саме: за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строк 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у справі ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи до підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_3 пред`явлений не був (а. п. 14) .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 недоцільно обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2025 року у справі № 591/4364/25, провадження № 1-кс/591/1792/25 на у кримінальному провадженні за № 0000024 від 03.02.2025 року, на предмети (майно) , вилучені 01.05.2025 року під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на мобільний телефон марки "Xiaomi Poco M5S" , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із вставленою сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та входом в акаунт інтернет-месенджеру "Телеграм" - "ОСОБА_3" , слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127159876) (а. п. 16-18, 51, 68) .

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України наступним чином (а. п. 17, 46-50) .

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України (ст. 96-1 визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною) , згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2022 від 30.06.2022 року) спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч. 1 ст. 150, ст. 154, ч. ч. 2, 3 ст. 159-1, ч. 1 ст. 190, ст. 192, ч. 1 ст. ст. 204, 209-1, 210, ч. ч. 1, 2 ст. ст. 212, 212-1, ч. 1 ст. ст. 222, 229, 239-1, 239-2, ч. 2 ст. 244, ч. 1 ст. ст. 248, 249, ч. ч. 1, 2 ст. 300, ч. 1 ст. ст. 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, ст. 363, ч. 1 ст. ст. 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Із змісту п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України вбачається, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі, зокрема, обвинувального вироку суду.

Із змісту п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України вбачається, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю) , а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Із змісту п. 6 ч. 1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 91 доповнено п. 6 згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013 року) .

Згідно абз. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст. ст. 171-174 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 100 КПК України під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання. У разі відсутності у винної особи майна, на яке може бути звернене стягнення, крім майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу, відшкодовуються за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна, а частина, що залишилася, переходить у власність держави (ст. 100 доповнено новою частиною згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013 року) .

Отже, речові докази по справі, а саме: - мобільний телефон марки "Xiaomi Poco M5S" , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із вставленою сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та входом в акаунт інтернет-месенджеру "Телеграм" - "ОСОБА_3" , які знаходяться на зберіганні речових доказів слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_9, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, - слід конфіскувати, тобто примусово безоплатно вилучити у власність держави, таким чином застосувавши спеціальну конфіскацію.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473-476, 615 КПК України; ст. ст. 12, 50-53, 55, 65, 66, 96-1, 114-1 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.07.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 , підозрюваним ОСОБА_3 , його захисницею адвокатом ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2025 року у справі № 591/4364/25, провадження № 1-кс/591/1792/25 на у кримінальному провадженні за № 0000024 від 03.02.2025 року, на предмети (майно) , вилучені 01.05.2025 року під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на мобільний телефон марки "Xiaomi Poco M5S" , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із вставленою сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та входом в акаунт інтернет-месенджеру "Телеграм" - "ОСОБА_3" , на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон марки "Xiaomi Poco M5S" , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із вставленою сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та входом в акаунт інтернет-месенджеру "Телеграм" - "ОСОБА_3" , які знаходяться на зберіганні речових доказів слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_9, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, - конфіскувати, тобто примусово безоплатно вилучити у власність держави, таким чином застосувавши спеціальну конфіскацію.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1