Провадження №1-кс/127/7426/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів скарги встановлено, що 01.06.2025 ОСОБА_3 звернувся до ГУНП у Вінницькій області, шляхом направлення на адресу електронної скриньки заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 384 та ч. 3 ст. 358 КК України. Проте всупереч положенням ст. 214 КПК України, вищевказана заява про злочин не була внесена службовою особою ГУНП у Вінницькій області до ЄРДР протягом 24 годин з моменту її отримання. Тому заявник просить зобов`язати уповноважену особу ГУНП у Вінницькій області припинити бездіяльність та зобов`язати внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно його заяви від 01.06.2025.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляду скарги у його відсутність. Скаргу просив задовольнити.

Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. Проте до суду надійшов лист від заступника начальника ГУНП у ОСОБА_4 № від 13.06.2025, з якого слідує, що відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 01.06.2025 не вносились, оскільки було встановлено, що подія кримінального правопорушення мала місце на території м. Києва, а тому заяву про злочин з додатками було направлено до Дніпровського управління поліції м. Києва для розгляду в порядку ст. 214 КПК України. Крім того, просили провести розгляд скарги у відсутність представника органу досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно з положеннями частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

01.06.2025 ОСОБА_3 звернувся до ГУНП у Вінницькій області, шляхом направлення на адресу електронної скриньки заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 384 та ч. 3 ст. 358 КК України.

Доводи заяви ОСОБА_3 01.06.2025 зводяться до того, що з в діях співробітників СБ України, КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та інших осіб також вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України, що полягають у введенні в оману Солом`янський районний суд міста Києва при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 760/11969/24, шляхом надання недостовірних свідчень суду та підроблення офіційних документів, шляхом внесення до них недостовірної інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Вінницького міського суду з аналогічною скаргою, проте оскаржував бездіяльність уповноважених осіб УСБУ у Вінницькій області. Вказану скаргу було задоволено та зобов`язано уповноважених осіб УСБУ у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР по заяві останнього від 28.05.2025, яка за своїм змістом є аналогічною із заявою про вчинення злочину від 01.06.2025, яка подавалась до ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Частиною першою статті 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Як слідує зі скарги, заявник оскаржує бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 .

Разом з тим, як зазначено вище та встановлено судом, заява ОСОБА_3 від 28.08.2025, що була адресована до УСБУ у Вінницькій області, та заява від 01.06.2025, адресована ГУНП у Вінницькій області, є ідентичними за своїм змістом, оскільки стосуються одних і тих самих обставин та події, а тому повторне внесення до ЄРДР відомостей про одне і теж саме кримінальне правопорушення є недоцільним.

Отже, з вищенаведеного слідує, що оскільки відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, щодо обставин, зазначених у заяві ОСОБА_3 від 01.06.2025, уже було зобов`язано внести до ЄРДР уповноважених осіб УСБУ у Вінницькій області, а відтак повторне внесення відомосте до ЄРДР по аналогічним обставинам, проте іншим органом досудового розслідування, зокрема ГУНП у Вінницькій області, не сприятиме швидкому та об`єктивному проведенню досудового розслідування.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що невнесення органом досудового розслідування відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 01.06.2025 є обґрунтованим, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 01.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя