ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1256/25 Справа № 204/5744/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадженнні матеріали кримінального провадження №0000023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 04 червня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Посилається на те, що підозра та ризики , передбачені п. 1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України , на які посилається слідчий, є необґрунтованими.

Зазначає, що підозрювана має постійне місце роботи та проживання, позитивно характеризується, є пенсіонером, раніше не судима.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 04 червня 2025 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 липня 2025 року, з покладанням обов`язків.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України, наявні ризики, передбачені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання та роботи, стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями частини 1 та 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Згідно із наданими до клопотання матеріалами, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, зокрема:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 05.04.2024, 20.04.2024 відповідно до яких свідок вказав на те, що його знайомий ОСОБА_10 запропонував йому виїхати за межі України, ціна за послугу становить 9500 доларів США, у вартість послуги входить оформлення відповідних медичних документів;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.05.2024, відповідно до якого потерпілий передав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 9500 доларів США, після чого ОСОБА_10 повідомив потерпілого про те, що йому потрібно проїхати до 9-ї міської лікарні м.Запоріжжя та зробити КТ спини та грудної клітки, також вказав на те, що заведе його до жінки-лікаря , яка все зробить, тобто ОСОБА_10 отримав від потерпілого грошові кошти з метою подальшої передачі членам військово-лікарської комісії НКП Клініка Сімейний лікар Широківської ОТГ ;

- протоколом за результатом контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 21.05.2024, де зафіксована розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо проходження КТ спини та грудної клітки , передача грошових коштів, та розмова щодо подальших дій ОСОБА_9 ;

- протоколами про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_9 від 07.06.2024, 04.08.2024, де зафіксоване спілкування щодо проходження ВЛК, зокрема, з ОСОБА_10 , головою ВЛК КНП Клініка Сімейний лікар Широківської ОТГ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.05.2025, відповідно до якого він особисто забрав у ОСОБА_13 та підписав у ОСОБА_7 виписку із медичної карти стаціонарного хворого №1513, де був зазначений діагноз, якого насправді у нього немає;

- протоколом огляду від 19.05.2025, а саме: результатів проведення КТ у КНП Міська клінічна лікарня №9 ЗМР від 22.05.2025, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №3026, 1513, які підписані , зокрема, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , свідоцтва про хворобу №2198, військово-облікового документу.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять наявність обґрунтованої підозри, колегією суддів не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Так, ризик переховування від досудового розслідування та суду є наявним, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ст. 336 КК України, та враховуючи вищевикладене, може залишити межі України для уникнення кримінальної відповідальності, разом з цим, враховуючи те, що з часу події до повідомлення про підозру пройшов значний проміжок часу, відсутні відомості про те, що підозрювана переховувалася від органів досудового розслідування та/або суду, тому вказаний ризик з плином часу суттєво зменшується.

Також наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється, у складанні та видачі офіційних документів, які посвідчують певні факти та у пособництві від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, шляхом усунення перешкод, тому перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на цей час не встановлено.

Разом з цим, підозрювана може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені протоколи допиту свідка (потерпілого), а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана раніше не судима.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

При обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.358, ч.5 ст. 27 ст. 336 КК України, офіційно працевлаштована, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із рішенням суду про заборону підозрюваній ОСОБА_7 залишати житло цілодобово, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк та у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштована, тому на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний час доби.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 04 червня 2025 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 04 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 28 липня 2025 року, що полягає у забороні залишати житло за адресою : АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год.

На вказаний строк покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 28.07.2025 року.

Копію ухвали направити на виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної, контроль за виконанням покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3