Справа № 457/2230/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/355/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 14 березня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначено йому покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту затримання по виконанню даного вироку.

Вирішено питання про арешт майна, речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу, в один із днів жовтня 2024 року, в парку по вулиці Андрія Мельника у місті Стебник Дрогобицького району Львівської області, знайшов кастет, який являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом, який підібрав та в подальшому зберігав при собі до 19 грудня 2024 року.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, ОСОБА_7 умисно, без передбаченого законом дозволу носив при собі вказаний кастет до 12:53 год. 19 грудня 2024 року - до проведення огляду місця події слідчим на зупинці громадського транспорту по вулиці Сагайдачного у місті Трускавці Львівської області, в ході якого, вказаний кастет було вилучено.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

На вказаний вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким виключити із резолютивної частини даного вироку покликання на початок обрахунку строку відбування покарання ОСОБА_7 з часу звернення оскаржуваного вироку до виконання. Зазначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 14.03.2025, тобто з часу проголошення оскаржуваного вироку.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у тому, що суд помилково визначив обвинуваченому початок строку відбування покарання з моменту затримання ОСОБА_7 по виконанню оскаржуваного вироку, оскільки 27.01.2025 ОСОБА_7 почав відбувати покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 року.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, навівши у судовому засіданні аналогічні доводи та просив таку задоволити.

Обвинувачений не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, а також вид та розмір призначеного йому покарання, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора про визначений місцевим судом початок строку відбування обвинуваченим покарання за оскаржуваним вироком, колегія суддів встановила таке.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі.

Місцевий суд визначив, що строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, слід обчислювати з моменту затримання по виконанню даного вироку.

Як вбачається з матеріалів справи у межах даного кримінального провадження запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

Водночас, згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_7 до ухвалення оскаржуваного вироку був засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024, з урахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 26.02.2025, до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Отже, попередній вирок щодо ОСОБА_7 від 17.12.2024 набрав законної сили 26.02.2025.

При цьому, з ухвали місцевого суду від 10.03.2025 вбачається, що суд призначав судовий розгляд даного кримінального провадження у режимі відеоконференції із ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19) за участі обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній, згідно пояснень прокурора, на виконання вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 був доставлений у дану установу (а.с. 15).

Таким чином, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про необхідність визначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 за оскаржуваним вироком слід обчислювати з 14.03.2025, тобто з часу проголошення цього вироку.

За наведених обставин вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні у частині визначення початку строку відбування обвинуваченим покарання за цим вироком.

Тобто, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, оскільки апеляційній вимоги прокурора про скасування вироку та ухвалення нового вироку з наведених вище обставин є безпідставні, з огляду на відсутність передбачених ст. 420 КПК України підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 14 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати, що початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 14 березня 2025 року рахується з 14.03.2025, тобто з часу проголошення даного вироку.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: