Справа № 713/2466/25
Провадження №1-кс/713/293/25
УХВАЛА

іменем України

13.08.2025 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У клопотанні вказувала, що ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 26.05.2025 року по справі №713/1596/25 провадження №1-кс/713/217/25 частково задоволено клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема і на мобільний телефон марки «Айфон 13», сім картку оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , власником якого є вона, який на даний час зберігається у Вижницькому РВП за адресою м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Зазначала, що досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року триває, однак на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту належного їй майна, оскільки зі слів слідчого, з ним проведено всі експертизи та слідчі дії.

Тому вважає, що подальше застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є неспівмірним із завданням кримінального провадження, порушує її права власника майна, що обумовлює необхідність скасування арешту майна.

Просила скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон марки «Айфон 13», сім картку оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , власником якого є вона, який зберігається у Вижницькому РВП за адресою: м. Вижниця, вул. P. Шухевича, 4, у виді заборони відчуження, користування та розпорядження ним, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 26.05.2025 року по справі №713/1596/25 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася. До початку судового засідання надала до канцелярії суду заяву, просила клопотання розглядати за її відсутності, клопотання підтримує повністю.

У судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився, до початку судового засідання надав до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та задовольнити клопотання частково.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Слідчим суддею установлено, що 21.05.2025 року до ЄРДР за №0000177 внесено відомості про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 26.05.2025 року по справі №713/1596/25 провадження №1-кс/713/217/25 задоволено частково клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене, майно, зокрема на - мобільний телефон марки «Айфон 13», сім картку оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , який на даний час зберігається у Вижницькому РВП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4, Чернівецької області, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним.

Прокурор ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції").

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

У постанові КМУ №1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» визначено порядок передачі та зберігання речових доказів.

У пункті 5 вказаного Порядку зазначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи встановлені обставини, наведені норми та позицію прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у подальшому арешті мобільного телефона марки «Айфон 13» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 не відпала, оскільки досудове розслідування триває.

Слідчий суддя вважає, що арешт у виді заборони користуватися може бути скасований із залишенням арешту у виді заборони відчуження та розпорядження ним, що буде слугувати забезпеченню кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає за необхідне з метою здійснення ефективного досудового розслідування передати мобільний телефон марки «Айфон 13» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_3 , адже саме таке буде відповідати збереженню законних прав та інтересів власника майна та не заподіє шкоди кримінальному провадженню.

За встановлених обставин клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна є обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.2, 131, 100, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.05.2025 року по справі №713/1596/25 (провадження №1-кс/713/217/25) по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України на мобільний телефон марки «Айфон 13» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 у виді заборони користування ним - скасувати.

Передати мобільний телефон марки «Айфон 13» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5