печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , звернулися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/28794/25-к від 19.06.2025, а саме з корпоративних прав ряду юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимог клопотання представники зазначають, що арешт накладено необгрунтовано. В обгрунтування клопотання представники зазначають, що корпоративні права не підпадають під поняття речового доказу, відтак не відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання в повному обсязі. Додатково зазначив, що потреба в арешті відпала, оскільки кримінальне провадження № 0000051 у частині підозри ОСОБА_7 закрито.

Прокурор у судовому засіданні вказані обставини щодо зазкриття провадження у частині підтвердив, однак вказав, що наразі досудове розслідування стосовно інших осіб триває.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Аналогічний принцип відображено в актуальній правовій позиція ЄСПЛ у справі «Garayev v. Azerbaijan» від 02.02.2023, заява №30352/11, зокрема визначає, що оскільки утримання майна Заявника як доказу с заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід мас бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000051 від 20.09.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України..

Як вбачається з ухвали про арешт майна, досудовим розслідуванням встановлюються обставини щодо дій ОСОБА_7 , який відповідно до Рішення № 1/17 від 26.10.2017 є одноособовим засновником ТОВ «Автомагістраль-Південь» (), у якого виник злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами Служби відновлення у Дніпропетровській області () при виконанні робіт за договором від 19.07.2023 № Б-В-1 на закупівлю робіт: «Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець Південне водосховище для забезпечення водою м. Кривий Ріг у зв?язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов?язаних із знищенням Каховської гідроелектростанції, Дніпропетровська область» в умовах воєнного стану у особливо великих розмірах.

18.06.2025 в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.06.2025 корпоративні права юридичних осіб: ТОВ «МБ МЕХАНІЗАЦІЯ» (), ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» (), АТ «ІНФРАСТРУКТУРНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (), ТОВ «МІСТІНДУСТРІЯ» (), ТДВ «МЗБК» (), ТОВ «БЕЛОГВІ» (), ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «МАСТ-БУД» (), ТОВ «КМК» (), ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «МОСТОСТРОЙ» (), ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» () визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/28794/25-к від 19.06.2025 накладено арешт на корпоративні права ТОВ «МБ МЕХАНІЗАЦІЯ» (), ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» (), АТ «ІНФРАСТРУКТУРНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (), ТОВ «МІСТІНДУСТРІЯ» (), ТДВ «МЗБК» (), ТОВ «БЕЛОГВІ» (), ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «МАСТ-БУД» (), ТОВ «КМК» (), ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «МОСТОСТРОЙ» (), ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» (), які пов`язані та є підконтрольними підозрюваному ОСОБА_7 , шляхом тимчасової заборони права на відчуження і розпорядження частками, вчиняти будь-які цивільно-правові дії, правочини, укладати договори щодо відчуження частки на корпоративні права, а також заборони державним реєстраторам, нотаріусам та акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії щодо змін у статутних документах товариства, а також вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо цього суб`єкта господарювання, в тому числі вносити будь-які зміни щодо вказаних товариств в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою арешту вказаного майна, як зазначає слідчий, є забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 кримінальне провадження за № 0000051 від 20.09.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, закрито з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.

Так з вказаної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням кримінального провадження не встановлено будь-яких доказів обізнаності ОСОБА_7 про факт підготовки до вчинення злочину, пов?язаного із завищенням вартості матеріалів - труби поліетиленової, при виконанні робіт по договору N?Б-В-1 від 19.07.2023, причетності до факту заволодіння грошовими коштами на суму 240 826 104,77 грн.; відсутні будь-які фактичні дані щодо причетності до формування плану злочинних дій з боку ОСОБА_7 , а також здійснення керівництва такою діяльністю з боку ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наявності спільної змови, тощо. Жодним доказом вказані твердження не підтверджено. Лише сам по собі факт того, що ОСОБА_7 є засновником ТОВ «Автомагістраль-Південь» не створює жодним чином об?єктивної сторони інкримінованого йому злочину в його діях.

Таким чином наразі ОСОБА_7 не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а відтак не є особою щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, зокрема, конфіскація майна, забезпечення якої було однією з підстав накладення арешту на вказані корпоративні права.

Так слідчий суддя, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, вважає, що подальший арешт майна, який є тимчасовим заходом забезпечення, не відповідатиме меті кримінального провадження та буде надмірним втручанням у права особи володіти своїм майном.

Враховуючи викладене, а також те, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, а також зважаючи на те, що ОСОБА_7 не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні№ 0000051, а відтак не є особою щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 169-170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/28794/25-к від 19.06.2025, а саме з корпоративних прав юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме на:

- ТОВ «МБ МЕХАНІЗАЦІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- АТ «ІНФРАСТРУКТУРНІ ІНВЕСТИЦІЇ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «МІСТІНДУСТРІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТДВ «МЗБК» (), які належать 100 % ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «БЕЛОГВІ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «МАСТ-БУД» (), які належать 100 % ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМА¬ГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «КМК» (), які належать 100 % ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «МОСТОСТРОЙ» (), які належать 100 % ТОВ «ОБ`ЄДНАНА МОСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), які належать 100 % ТОВ «АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 );

- ТОВ «ШЛЯХОВИК-97» () (кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_7 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1