У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_3 ,

законний представник неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

захисник потерпілого: адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження №0001321, внесеного 07.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макарів, Київської області, громадянина України, освіта вища, не має на утриманні малолітніх дітей, працюючого менеджером з продажу ТОВ «Арсенал Центр», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

У провадження судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001321, внесеного 07.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Однак, 06.06.2025 о 19 годині 05 хвилини водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки HYUNDAI модель I30, державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по другорядній дорозі

вул. Зелена у напрямку до головної дороги вул. Василя Стуса в м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог:

п. 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.3 (д) Правил дорожнього руху України, де вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

п. 16.11 Правил дорожнього руху України, де вказано: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», не вірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність та бездіяльність, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, а саме мопеду марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі вул. Василя Стуса в м. Біла Церква, внаслідок чого здійснив зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_5 , отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої стегнової кістки; садна на тулубі та кінцівках. Перелом відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому що для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_7 порушень вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 2.3(д), 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , у судовому засіданні вину визнав, фактичні обставини не оспорював, оскільки повністю з ними погоджується, просив закрити провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. На підтвердження заявленого клопотання, надав відповідну заяву, в якій просив суд закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з примиренням.

Крім цього, представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням.

Захисник потерпілого: адвокат ОСОБА_6 просив суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Крім цього обвинуваченому ОСОБА_7 судом було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, а саме за ст. 46 КК України, яке не відноситься до реабілітуючих обставин, на що ОСОБА_7 підтвердив свою згоду на закриття кримінального провадження відносно нього.

Отже, обвинувачений ОСОБА_7 та представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 під час судового засідання наполягали на закритті кримінального провадження, у зв`язку з примиренням останніх.

Дослідивши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши думку захисника, представника неповнолітнього потерпілого, позицію прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження, а також враховуючи позицію законного представника неповнолітнього потерпілого, яка не заперечувала проти задоволення клопотання. При цьому в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, кримінальне правопорушення ним вчинено у тверезому стані, в судовому засіданні щиро каявся, вину визнав у повному обсязі, матеріальна та моральна шкода відшкодована в повному обсязі, суд проаналізувавши та зіставивши клопотання обвинуваченого з вимогами КПК України, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 наведеного Кодексу кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Отже, вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із примиренням такого з представником неповнолітнього потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини та згідно з вимогою УІТ, останній раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, яке не співпадає з місцем реєстрації, під час керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`янінні не перебував, а також враховуючи позицію представника неповнолітнього потерпілого, який просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначив, що будь-яких претензій матеріального й морального характеру до останнього не має та проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Суд впевнився, що примирення з боку потерпілого стало результатом його добровільного волевиявлення.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Оскільки, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав, суд вважає можливим звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

Суд вирішуючи питання щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню, в порядку статей 122-124 КПК України та вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до висновку Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 342/1560/20 зазначено, що примирення винного з потерпілим (стаття 46 Кримінального Кодексу України) є нереабілітуючою підставою, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у значеній формі, без використання прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодовувати саме винна особа. При цьому Верховний Суд врахував висновок Великої Палати у постанові від 17.06.2020 у провадженні № 13-47кс20 (справа 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватися не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

За таких умов процесуальні витрати по кримінальному провадженню, підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь Держави.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 477, 370, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001321 від 07.06.2025 відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 3119 грн, 90 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2025 на майно, яке було вилучено 06.06.2025 під час огляду місця події, а саме, на автомобіль марки "HYNDAI I30" реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_8 , що зберігався на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Білоцерківського РУП за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4 км автодороги Р-17 "Біла Церква-Володарка", кадастровий номер :01:029:0160 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2025 на майно, яке було вилучено 06.06.2025 під час огляду місця події, а саме, на мопед марки "YAMAHA JOG 50" реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_9 , що зберігався на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Білоцерківського РУП за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4 км автодороги Р-17 "Біла Церква-Володарка", кадастровий номер :01:029:0160 скасувати

Речовий доказ, а саме, автомобіль марки "HYNDAI I30" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , після набрання ухвалою законної сили, залишити у останньої, як у власника майна.

Речовий доказ, а саме, мопед марки "YAMAHA JOG 50" реєстраційний номер НОМЕР_2 який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , після набрання ухвалою законної сили, залишити у останнього, як у власника майна.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Копія ухвали вручається обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення.

СуддяОСОБА_10