КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/6504/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3932/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 рокузадоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 червня 2025 року до 13:30 год.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В матеріалах клопотання відсутні докази вручення повідомлення про підозру та підтвердження її надсилання підозрюваному. Також в матеріалах допущена плутанина з адресою проживання та реєстрацією. В клопотанні зазначено, що адресою проживання є кв. АДРЕСА_3 , далі вказано, що він фактично проживає в АДРЕСА_2 , ще вказується побічно, що якесь відношення має його квартира в АДРЕСА_4 . Про те матеріали клопотання не містять відомостей про направлення письмового повідомлення про підозру, а тому не відомо за якою з цих трьох адрес, робилось поштове відправлення.

При цьому квартира за адресою АДРЕСА_1 , давно продана ОСОБА_7 , та він не має жодного відношення до неї. З початку 2010 року ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Про те, апелянту не відомо чи робилося повідомлення про підозру за цією адресою. Разом з тим слідчий суддя, в оскаржуваній ухвалі в порушення принципу змагальності сторін, зазначила адресу реєстрації АДРЕСА_4 , а не ту, що зазначив слідчий в клопотанні, чим виправила помилку слідчого.

Також апелянт зазначає, що не існують ризики, для застосування заходів забезпечення. На момент постановлення оскаржуваної ухвали, діяла ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2025 про призначення справи до судового розгляду, відповідно до якої вжито до ОСОБА_7 , заходи забезпечення у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні.

Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахувала стан здоров`я ОСОБА_7 , та чому з ним пропав зв`язок з 2019 року, який переніс дві операції на серці та був змушений поїхати до своєї знайомої на лікування на Закарпаття. ОСОБА_7 , виконував покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями які просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що що СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0003425 від 29.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, шляхом підроблення та використання завідомо підроблених офіційних документів, заволодів майном Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (), а саме квартирами № 6, 7, 8, 9, АДРЕСА_5 та квартирами АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 .

23.08.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру, а саме про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб; у складанні завідомо підробленого документу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у зловживанні нотаріусом своїми повноваженнями, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, КК України за наступних обставин.

Так, відповідно до протоколу № 1/2016 від 29.11.2016 установчих загальних зборів (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Імпорт Трейд» () (далі - ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд») ОСОБА_10 призначено директором вказаного товариства.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_10 стало відомо про те, що у власності Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» () (далі - АТ «ВТБ БАНК») перебуває нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 .

У подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому місці, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна шляхом обману, а саме на заволодіння зазначеним майном АТ «ВТБ БАНК» на користь підпорядкованого йому ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд», шляхом використання підроблених документів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому місці залучив до вчинення кримінального правопорушення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , який мав виготовити підроблені документи та здійснити подальшу реєстрацію права власності на нерухоме майно АТ «ВТБ БАНК» на користь ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» на підставі підроблених документів.

Після цієї домовленості, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почали діяти узгоджено, за попередньою змовою групою осіб як співвиконавці, при цьому дії кожного з них охоплювалися спільним злочинним умислом. При цьому, вказані особи достеменно знали, що АТ «ВТБ БАНК» зазначено вище майно ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 ніколи не продавав, а останній за нього у будь-якій формі з банком ніколи не розраховувався.

Після цього, 22.01.2019 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою виготовлення підробленого офіційного документу, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, виготовив заяву про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 27.08.2018, укладеного між АТ «ВТБ БАНК, в особі голови правління ОСОБА_11 та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 та передав її для підписання ОСОБА_10 . Після підписання ОСОБА_10 , ОСОБА_7 засвідчив підписання вказаної заяви своїм підписом.

Крім того, з метою виготовлення підробленого офіційного документу, ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , надав йому необхідну для виготовлення підробленого документу інформацію про АТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд», а саме: відомості щодо найменування, кодів ЄДРПОУ, місця знаходження, осіб, уповноважених укладати договори, інформацію про майно банку, яким вони мали намір зволодіти використовуючи підроблений офіційний документ.

У подальшому, на підставі вказаної заяви, 22.01.2019 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на підставі наданих ОСОБА_10 інформації та документів, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусева, 36, оф. 2, виготовив завідомо підроблений офіційний документ - дублікат договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018, відповідно до якого АТ «ВТБ БАНК, в особі голови правління ОСОБА_11 , продав, а ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 купив, серед іншого, наступне майно: квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 .

Цей дублікат договору є офіційним документом, оскільки він посвідчує події, які здатні спричинити наслідки правового характеру. Крім того, нотаріус ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , посвідчив вказаний дублікат договору своїм підписом та печаткою нотаріуса, а також зазначив завідомо неправдиві відомості про те, що такий договір від 27.08.2018 між АТ «ВТБ БАНК»» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» дійсно укладався, ним посвідчувався, зареєстрований у реєстрі за № 758, а примірник цього договору зберігається у нього.

Після отримання вказаного офіційного документу, 22.01.2019 ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що договір купівлі-продажу від 27.08.2018 між АТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» ніколи не укладався та не реєструвався, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно приховуючи від представників АТ «ВТБ БАНК» юридично значимі відомості щодо операцій з нерухомим майном Товариства, створюючи видимість вчинення законних дій, у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_7 , за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, надав приватному нотаріусу ОСОБА_7 завідомо підроблений офіційний документ - дублікат договору від 27.08.2018 між АТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно на користь ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд».

На підставі наданого ОСОБА_10 завідомо підробленого офіційного документа, а саме дублікату договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018 між АТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд», приватний нотаріус ОСОБА_7 , 22.01.2019 здійснив реєстрацію права власності на нерухоме майно банку за ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд», директором якого є ОСОБА_10 . З моменту державної реєстрації права власності на майно за ТОВ "Експорт-Імпорт Трейд» ОСОБА_10 отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Внаслідок вказаних незаконних дій ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом обману, умисно приховуючи від представників АТ «ВТБ БАНК» юридично значимі відомості щодо операцій з нерухомим майном Товариства, створюючи видимість вчинення законних дій, незаконно заволоділи наступним майном АТ «ВТБ БАНК», а саме:

- квартирою АДРЕСА_16 загальною площею 449,2 кв.м., вартістю 9 млн. 642 тис. 078 грн.;

- квартирою АДРЕСА_17 , загальною площею 349,7 кв.м., вартістю 7 млн. 672 тис. 418 грн.;

- квартирою АДРЕСА_18 , загальною площею 349,1 кв.м., вартістю 7 млн. 659 тис. 254 грн.;

- квартирою АДРЕСА_19 , загальною площею 447,6 кв.м., вартістю 9 млн. 607 тис. 734 грн.;

- квартирою АДРЕСА_20 , загальною площею 448,3 кв.м., вартістю 9 млн. 622 тис. 760 грн.;

- квартирою №. АДРЕСА_21 , загальною площею 447,0 кв.м., вартістю 9 млн. 594 тис. 855 грн.;

- квартирою АДРЕСА_22 , загальною площею 357,1 кв.м., вартістю 8 млн. 229 тис. 694 грн.;

- квартирою АДРЕСА_23 , загальною площею 374,0 кв.м., вартістю 8 млн. 205 тис. 560 грн.;

- квартирою АДРЕСА_24 , загальною площею 373,2 кв.м., вартістю 8 млн. 188 тис. 008 грн.;

- квартирою АДРЕСА_25 , загальною площею 373,9 кв.м., вартістю 8 млн. 203 тис. 366 грн.;

- квартирою АДРЕСА_10 , загальною площею 473,7 кв.м., вартістю 10 млн. 161 тис. 971 грн., всього на суму 96 млн. 793 тис. 698 грн., заподіявши АТ «ВТБ БАНК» шкоду в особливо великому розмірі, оскільки ця шкода на час вчинення злочину у більше ніж шістсот разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян.

Також, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом використання підроблених документів, 22.01.2019 з метою виготовлення підробленого офіційного документу, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, виготовив заяву про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 27.08.2018, укладеного між АТ «ВТБ БАНК, в особі голови правління ОСОБА_11 та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 та передав її для підписання ОСОБА_10 . Після підписання ОСОБА_10 , ОСОБА_7 засвідчив підписання вказаної заяви своїм підписом.

Крім того, з метою виготовлення підробленого офіційного документу ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 22.01.2019 надав йому необхідну для виготовлення підробленого документу інформацію про АТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд», а саме: відомості щодо найменування, кодів ЄДРПОУ, місця знаходження, осіб, уповноважених укладати договори, інформацію про майно банку яким вони вирішили заволодіти, а саме квартири у будинках АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 .

ОСОБА_7 з використанням комп?ютерної техніки виготовив завідомо підроблений офіційний документ - дублікат договору купівлі продажу нерухомого майна від 27.08.2018, відповідно до якого АТ «ВТБ БАНК», в особі голови правління ОСОБА_11 , продав, а ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 купив наступне майно: квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_5 , квартири №№ 1, АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 .

Цей дублікат договору є офіційним документом, оскільки він посвідчує події, які здатні спричинити наслідки правового характеру.

Нотаріус ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з пособником ОСОБА_10 , посвідчив вказаний дублікат договору своїм підписом та печаткою нотаріуса, а також зазначив, завідомо неправдиві дані про те, шо такий договір від 27.08.2018 між «ВТБ БАНК»» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» дійсно укладався, ним посвідчувався, зареєстрований у реєстрі за № 758, а примірник цього договору зберігається у нього.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (свідоцтво № 1806) розробляючи спільно з ОСОБА_10 план заволодіння майном банку вирішив вчинити зловживання своїми повноваженням щодо видачі дублікатів документів, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», а також своїми повноваженнями державного реєстратора, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ОСОБА_7 вирішив виготовити завідомо неправдивий дублікату договору, відповідно до якого АТ «ВТБ БАНК» продав, а ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» купив нерухоме майно, що належало банку. При цьому ОСОБА_7 достеменно знав, що такий договір не укладався та ним не посвідчувався.

22.01.2019 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою виготовлення підробленого офіційного документу, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, виготовив заяву про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 27.08.2018, укладеного між АТ «ВТБ БАНК, в особі голови правління ОСОБА_11 та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 та передав її для підписання ОСОБА_10 . Після підписання ОСОБА_10 , ОСОБА_7 засвідчив підписання вказаної заяви своїм підписом.

Крім того, з метою виготовлення підробленого офіційного документу, ОСОБА_10 , 22.01.2019, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , надав йому необхідну для виготовлення підробленого документу інформацію про АТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд», а саме: відомості щодо найменування, кодів ЄДРПОУ, місця знаходження, осіб, уповноважених укладати договори, інформацію про майно банку яким вони вирішили заволодіти, а саме квартири у будинках АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 .

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, зловживаючи наданими повноваженнями нотаріуса щодо видачі дублікату документу, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» з використанням комп?ютерної техніки виготовив завідомо підроблений офіційний документ - дублікат договору купівлі продажу нерухомого майна від 27.08.2018, відповідно до якого АТ «ВТБ БАНК, в особі голови правління ОСОБА_11 , продав, а ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 купив наступне майно: квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_5 , квартири №№ 1, АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 . Цей дублікат договору є офіційним документом, оскільки він посвідчує події, які здатні спричинити наслідки правового характеру.

Нотаріус ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з пособником ОСОБА_10 , посвідчив вказаний дублікат договору своїм підписом та печаткою нотаріуса, а також зазначив завідомо неправдиві дані про те, що такий договір від 27.08.2018 між АТ «ВТБ БАНК»» та ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» дійсно укладався, ним посвідчувався, зареєстрований у реєстрі з №758, а примірник цього договору зберігається у нього.

У подальшому, 22.01.2019, нотаріус ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою, м. Київ, вул. Щусєва, 36, оф. 2, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , використовуючи інформацію надану йому пособником ОСОБА_10 , зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, наданими йому п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчинив дії з державної реєстрації права власності ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» на майно АТ «ВТБ БАНК», а саме:

- квартирою АДРЕСА_16 загальною площею 449,2 кв.м., вартістю 9 млн. 642 тис. 078 грн.;

- квартирою АДРЕСА_17 , загальною площею 349,7 кв.м., вартістю 7 млн. 672 тис. 418 грн.;

- квартирою АДРЕСА_18 , загальною площею 349,1 кв.м., вартістю 7 млн. 659 тис. 254 грн.;

- квартирою АДРЕСА_19 , загальною площею 447,6 кв.м., вартістю 9 млн. 607 тис. 734 грн.;

- квартирою АДРЕСА_20 , загальною площею 448,3 кв.м., вартістю 9 млн. 622 тис. 760 грн.;

- квартирою №. АДРЕСА_21 , загальною площею 447,0 кв.м., вартістю 9 млн. 594 тис. 855 грн.;

- квартирою АДРЕСА_22 , загальною площею 357,1 кв.м., вартістю 8 млн. 229 тис. 694 грн.;

- квартирою АДРЕСА_23 , загальною площею 374,0 кв.м., вартістю 8 млн. 205 тис. 560 грн.;

- квартирою АДРЕСА_24 , загальною площею 373,2 кв.м., вартістю 8 млн. 188 тис. 008 грн.;

- квартирою АДРЕСА_25 , загальною площею 373,9 кв.м., вартістю 8 млн. 203 тис. 366 грн.;

- квартирою АДРЕСА_10 , загальною площею 473,7 кв.м., вартістю 10 млн. 161 тис. 971 грн., всього на суму 96 млн. 793 тис. 698 грн., заподіявши АТ «ВТБ БАНК» тяжкі наслідки, оскільки ця шкода на час вчинення злочину більше ніж у двісті п?ятдесят разів перевищувала неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Письмове повідомлення про підозру надіслано 23.08.2019.

20.03.2025 слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_12 (справа №752/6504/25, провадження № 1-кс/752/2527/25) застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.05.2025, із можливістю внесення застави у розмірі, що становить 5 000 000 грн.

28.04.2025 слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, із залишенням визначеної застави у розмірі 5 000 000 грн.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 під вартою закінчується 02.05.2025 (включно), однак внаслідок складності даного провадження та великим обсягом процесуальних, слідчих (розшукових) дій, які необхідно провести, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. З ст. 365-2, ч. ч. З, 4 ст.358 КК України обґрунтовується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.01.2019;

- протоколом допиту представника потерпілого від 24.01.2019;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.02.2019;

- інформаційним листом Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» від 27.02.2019 № 1199/1-2;

- протоколом обшуку від 13.02.2019 за адресою м. Київ, вул. Щусєва, 36;

- інформаційною довідкою з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 140216327 від 22.01.2019;

- заявою про видачу дублікату договору ОСОБА_10 ;

- дублікатом договору купівлі-продажу від 27.07.2018;

- довідкою Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» від 23.04.2019;

- витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно; висновком експерта № 180/1 від 03.06.2019;

- інформаційним листом Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» від 29.05.2019 № 3025/1-2;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 07.06.2019;

- висновком експерта від 16.08.2019 № 19393/19-42/21695-21704/19- 42, а також іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий вважав, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам:

Переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин подальшому, від суду.

Крім цього, протиправними діями ОСОБА_7 потерпілого - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі АТ «ВТБ БАНК» незаконно позбавлено права власності на об`єкти нерухомості, розташовані у місті Києві.

Усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суд, серед іншого може стягнути з нього на користь потерпілого матеріальну шкоду, ОСОБА_7 може переховуватись від суду з метою уникнення цивільної відповідальності.

Також в ході досудового розслідування кримінального провадження здійснювалися неодноразові виїзди за наступними адресами: АДРЕСА_1 (місце реєстрації ОСОБА_7 , перебуває у його фактичному володінні); АДРЕСА_4 (перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,); АДРЕСА_29 (місцезнаходження офісу ОСОБА_7 , що на праві власності належить ОСОБА_16 ); - АДРЕСА_2 (місце фактичного проживання ОСОБА_15 , колишньої дружини ОСОБА_7 ). В ході виїздів встановлено, що ОСОБА_7 за вказаними адресами відсутній.

В ході виконання доручення встановленого, що в квартирі АДРЕСА_3 , давно ніхто не проживає, на вхідних дверях дзвінок та дверна ручка відсутні. У квартирі АДРЕСА_30 , проживає ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня дружина ОСОБА_7 , з останнім не спілкується з кінця 2018 року, його місце перебування їй не відоме. В квартирі АДРЕСА_31 , проживає ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_15 , з ОСОБА_7 не спілкується, оскільки не є його донькою.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 викликався на допит на 23.09.2019, шляхом надсилання повісток. Однак у назначений час для допиту до Київської місцевої прокуратури № 7 не з`явився.

27.09.2019 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 та досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

При цьому, здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 доручено працівникам ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Окрім цього, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві заведена оперативно-розшукову справа категорії «Розшук» № 10833 від 26.09.2019 стосовно розшуку підозрюваного ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні № 0004021 від 25.04.2014.

04.03.2025 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 встановлено та його затримано в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000495 (виділене з кримінального провадження № 0004021).

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 може знов переховуватись від органів досудового розслідування.

Також ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Санкція частини 4 статті 190 КК України, передбачає конфіскацію майна, а отже перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_7 може сховати майно, яке йому належить та в подальшому може бути конфісковане.

Крім цього, в ході досудового розслідування кримінального провадження на даний час не встановлене місце зберігання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.08.2018, відповідно до якого АТ «ВТБ БАНК, в особі голови правління ОСОБА_18 , продав, а ТОВ «Експорт-Імпорт Трейд» в особі директора ОСОБА_10 купив, серед іншого, наступне майно: квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , на підставі якого нібито виготовлено дублікат договору.

Крім того ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи, що в ході досудового розслідування на даний час не встановлене повне коло осіб, причетних до протиправної діяльності, якою займався ОСОБА_7 , останній може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні таких осіб, а також у притягненні їх до відповідальності.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що 08.09.2016 Київською місцевою прокуратурою № 2 міста Києва в рамках кримінального провадження № 0001865 від 27.02.2015 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України. 01.10.2016 матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлено до суду.

14.06.2018 ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження № 0004021 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27. ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28. ч. 4 ст. 358 КК України.

Станом на 10.03.2025 підозрюваному ОСОБА_7 надано доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України для ознайомлення.

06.06.2019 ГУНП у м. Києві в рамках кримінального провадження № 0003675 від 26.07.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27. ч. 4 ст. 190 КК України.

13.08.2019 Головним слідчим управлінням НПУ в рамках кримінального провадження № 0000798 від 28.08.2019 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 систематично вчиняє кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 190, 358, 365-2 КК України.

Звертаючись із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , прокурором на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків.

Все вище наведене вказує на те, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у провадженні.

Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, застава, домашній арешт, не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на неї обов`язків, а органом досудового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_7 раніше обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте він не дотримався умов його застосування.

01.05.2025 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 червня 2025 року до 13:30 год.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора та позиція сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, а також тяжкість самих злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховано, вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що в сукупності є підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому слідчим суддею враховано, що однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 01 травня 2025 року, строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0003425 від 29.09.2019 року, продовжено до 6 місяців,а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 , строк тримання під вартою до 29.06.2025 року.

Доказів того, що ОСОБА_7 , за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.При цьому особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, твердження апелянта про те, що слідчий суддя порушила принцип змагальності сторін, так як вірно зазначила у вступній частині ухвали правильне місце реєстрації підозрюваного, а не те, що зазначив слідчий у клопотанні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4