Дата документу 04.08.2025 Справа № 335/6928/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/6928/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/242/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 серпня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2025 року, якою задоволено частково клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон IPhone 6, ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою номер не встановлено; мобільний телефон IPhone Х, у розбитому стані; ноутбук MacBook модель A2179, s/n fvfc55camnhp та залишено без задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на карту мийки TosterWash м.Краматорськ; годинник Apple Watch; банківську карту «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_6 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; флеш носій Sandisk 512 gb; флеш носій Power Way 16 gb; флеш носій Kingston 16gb,

за участю прокурора ОСОБА_8 ;

представника особи, щодо якої вирішується питання про арешт майна адвоката ОСОБА_10 .

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 , та прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2025 року, якою задоволено частково клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон IPhone 6, ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою номер не встановлено; мобільний телефон IPhone Х, у розбитому стані; ноутбук MacBook модель A2179, s/n fvfc55camnhp та залишено без задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на карту мийки TosterWash м.Краматорськ; годинник Apple Watch; банківську карту «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_6 ; банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; флеш носій Sandisk 512 gb; флеш носій Power Way 16 gb; флеш носій Kingston 16gb.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування докази, а також виходячи з обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на майно, а саме на: мобільні телефони, з сім картами та ноутбук, оскільки у слідчого судді є підстави вважати, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, можуть містити у собі інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Що стосується вимоги про накладення арешту на інше майно, то слідчий суддя вважав, що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки слідчим не надано належних та допустимих доказів того, що вказані карта мийки, банківські картки та флеш носії відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, по якому на цей час здійснюється досудове розслідування.

В апеляційній скарзі представник особи, щодо якої вирішується питання про арешт майна - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтування своєї скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки в клопотанні слідчий фактично не зазначив підставу та мету такого арешту щодо кожного вилученого предмету.

На думку апелянта, із обставин, які зазначені в клопотанні, неможливо встановити чи мають вилучені предмети відношення до цього кримінального провадження та чи дійсно вони відповідають ознакам речового доказу.

Зауважує, що клопотання не містить відомостей, які підтверджують право власності на вилучене майно, чи свідчать про володіння, користування, розпорядження третіми особами вилученим майном.

Також, зазначає, що клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків, проте жоден з недоліків так і не було усунено.

Вважає, що майно, яке було вилучено в ході обшуку, після того як слідчий пропустив строк, встановлений судом на усунення недоліків, та не звернувся до суду із клопотанням, відразу набуло статусу майна, яке підлягає негайному поверненню. Суд мав право розглядати клопотання по суті та вирішувати долю вилученого майна тільки за умови, якщо б слідчий звернувся в межах встановленого суддею строку, а не навпаки.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині залишення без задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що додані до клопотання матеріали містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

На думку прокурора, ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог КПК України.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, прокурором зазначено, що оскаржувану ухвалу органом досудового розслідування отримано лише 10 березня 2025 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_8 , звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на: мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон IPhone 6, ІМЕІ: ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою номер не встановлено; карту мийки TosterWash м. Краматорськ; мобільний телефон IPhone Х, у розбитому стані; годинник Apple Watch; ноутбук MacBook модель A2179, s/n fvfc55camnhp; банківську карту ОСОБА_9 № НОМЕР_6 ; банківська карту «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; флеш носій Sandisk 512 gb; флеш носій Power Way 16 gb; флеш носій Kingston 16gb, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.302, ч.2 ст.303, ч.1 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Запоріжжя, а також інших областей України, група осіб створила та підтримує діяльність борделю, який замасковано під видом масажного салону з умовною назвою «Mens Club». В даному салоні дівчата за грошову винагороду від 1600 гривень за пів години, до 8900 гривень за півтори години, в повністю оголеному вигляді надають чоловікам послуги еротичного масажу. Під час даного масажу дівчина, шляхом вчинення певних дій, доводить чоловіків до оргазму.

Також, встановлено,що одним із можливих організаторів вказаних борделів є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

13 лютого 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон IPhone 6, ІМЕІ: ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою номер не встановлено; карту мийки TosterWash м. Краматорськ; мобільний телефон IPhone Х, у розбитому стані; годинник Apple Watch; ноутбук MacBook модель A2179, s/n fvfc55camnhp; банківську карту ОСОБА_9 № НОМЕР_6 ; банківська карту «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; флеш носій Sandisk 512 gb; флеш носій Power Way 16 gb; флеш носій Kingston 16gb.

У клопотанні слідчий зазначила, що вказані речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину та можуть бути здобуті в результаті вчинення вказаних злочинів.

Так, вилучені мобільні телефони є знаряддям вчинення злочину та в них може міститися інформація, яка має значення для досудового розслідування; карта мийки TosterWash м. Краматорськ містить інформацію, що ОСОБА_7 , як організатор масажних салонів, відвідує міста розташування салонів; на банківську карту перераховувались грошові кошти, отримані від діяльності масажних салонів, а на флеш-носіях збереглись записи, фотознімки та інші файли, які підтверджують діяльність роботи масажних салонів у м. Запоріжжя.

Слідчий зазначила, що на вказані речі необхідно накласти арешт, оскільки у подальшому для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні необхідно буде провести тимчасові доступи по банківським рахункам, комп`ютерно-технічні експертизи мобільних телефонів, огляди флеш-носіїв.

ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду провадження не надсилали.

До початку апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_10 повідомив, що на цей час він також представляє інтереси ОСОБА_12 та зазначив про можливість здійснення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор також не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 .

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , належним чином повідомлених про день, час та місце судового засідання апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді; аргументи представника особи, щодо якої вирішується питання про арешт майна - адвоката ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 і просив її задовольнити, та водночас заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; аргументи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, стосовно задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 заперечував; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження та внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах цього кримінального провадження.

Як убачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.302, ч.2 ст.303, ч.1 ст.209 КК України.

На час звернення з клопотанням досудовим розслідуванням встановлено, що одним із можливих організаторів борделів є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2025 року органу досудового розслідування надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення засобів стільникового зв`язку, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, чорнових записів, документів, що містять інформацію про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

13 лютого 2025 року, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон IPhone 6, ІМЕІ: ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою номер не встановлено; карту мийки TosterWash м. Краматорськ; мобільний телефон IPhone Х, у розбитому стані; годинник Apple Watch; ноутбук MacBook модель A2179, s/n fvfc55camnhp; банківську карту ОСОБА_9 № НОМЕР_6 ; банківська карту «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; флеш носій Sandisk 512 gb; флеш носій Power Way 16 gb; флеш носій Kingston 16gb.

17 лютого 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про арешт вищевказаного майна.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2025 року слідчий суддя повернув вищевказане клопотання прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначивши, що клопотання не відповідає вимогам ст.171 КК України.

26 лютого 2025 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 за погодженням із заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт вищевказаного майна після доопрацювання.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий обґрунтував необхідність накладення арешту тим, що вилучені речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочинів та можуть бути здобуті в результаті вчинення вказаних злочинів. Оскільки вилучені під час обшуку речові докази, зокрема:

- мобільні телефони з сім-картами та без сім-карт, годинник Аррle Watch; Ноутбук - є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та на вищевказаних мобільних телефонах можуть міститися відповідні листування та дзвінки з клієнтами масажного салону, особами жіночої статі, які надавали послуги чоловікам, адміністраторами масажних салонів та особами, які допомагали обслуговувати приміщення для його функціонування, іншими а також підозрюваними та особами, причетними до вчиненого злочину;

- карта мийки м.Краматорськ, яка містить інформацію та докази, про те, що ОСОБА_7 , як організатор масажних салонів, відвідує міста розташування салонів по території України;

- банківська карта «ПриватБанк» - на яку перераховувались грошові кошти, отримані від діяльності масажних салонів;

- флеш носії - на яких могли збереглись записи, фотознімки, документи та інші файли, які підтверджують діяльність роботи масажного салону у м. Запоріжжя.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000174, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303, ч.2 ст.28 ч.2 ст.302, ч.1 ст.209 КК України; копію ухвали слідчого Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2025 року, протокол обшуку від 13 лютого 2025 року; постанову про визнання речових доказів від 13 лютого 2025 року та інші копії документів, якими підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Слідчим в клопотанні зазначено, що метою накладення арешту на вилучене майно є збереження речових доказів та проведення подальших тимчасових доступів за банківськими рахунками та встановлення зв`язків у частині грошових транзакцій з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, проведення необхідних комп`ютерно-технічних експертиз з метою отримання відомостей щодо листування, телефонах зв`язків з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, відомостей щодо організації та утримання борделю, проведення оглядів за вилученими флеш носіями для встановлення інформації щодо організації та утримання борделю.

В свою чергу, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя слушно зазначив, що органом досудового розслідування не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що вказані карта мийки, банківські картки та флеш носії відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, по якому на цей час здійснюється досудове розслідування, оскільки ОСОБА_7 на час розгляду клопотання не було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні. Також, слідчий суддя звернув увагу на те, що банківські карти є платіжним інструментом у формі пластикової картки, який дає змогу здійснювати розрахункові операції з рахунку. Картка містить лише її номер і не містить інформації про кошти, що на неї зараховані. Також, не доведено, що вилучені флеш-носії містять інформацію, яка має значення для досудового розслідування. До того ж, у органу досудового розслідування було достатньо часу для безпосереднього огляду вказаних флеш-носіїв, як у ході обшуку, так і у ході розгляду клопотання про арешт майна.

Колегія суддів з таким висновком слідчого судді погоджується та вважає, що слідчим в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні не було доведено, що карта мийки, банківські картки та флеш носії, зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто те, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду про те, що зазначене майно зберегло на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин у цьому кримінальному провадженню, не є слушними, оскільки не підтверджені в установленому законом порядку.

Оскільки прокурором не доведено достатніх підстав вважати, що карта мийки, банківські картки та флеш носії підпадають під передбачені ст.98 КПК України ознаки речових доказів, слідчий суддя оскаржуваною ухвалою обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на матеріалах провадження.

Разом з тим, з огляду на обставини кримінальних правопорушень, які розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання, слідчий належним чином та у відповідності до вимог ст.170-173 КПК України обґрунтував необхідність та можливість накладення арешту на все інше майно, вказане у клопотанні, а саме на: ноутбук, мобільні телефони з сім-картами та без сім-карт.

А тому, і в цій частині оскаржену ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною та обґрунтованою.

Доводи адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про необґрунтованість накладеного арешту на мобільні телефони та ноутбук, на думку колегії суддів, не є переконливими та спростовуються наявними матеріалами провадження.

Колегія суддів вважає, що вищевказане майно відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, оскільки, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження містить/може містити відомості про обставини правопорушення, та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для перевірки чого необхідне, в тому числі проведення відповідних експертних досліджень.

На думку колегії суддів, з огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідувалось, вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, а доводи адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки в клопотанні слідчий фактично не зазначив підставу, мету такого арешту щодо кожного вилученого предмету, не є слушними, оскільки спростовуються матеріалами провадження, зокрема і змістом самого клопотання.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду в цій частині відомості, передбачені ст.171 КПК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на мобільні телефони та ноутбук, з метою їх збереження як доказу, що має значення для встановлення обставин провадження.

На думку колегії суддів, накладення вищевказаного арешту було необхідним заходом забезпечення цього кримінального провадження.

Як зазначалось раніше, досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.302, ч.2 ст.303, ч.1 ст.209 КК України, та органом досудового розслідування перевірялася причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, та саме за місцем проживання останнього проводився вищевказаний обшук, під час якого було вилучене певне майно.

З огляду на вказане, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що в клопотанні немає відомостей, що підтверджують права власності на вилучене майно, чи свідчать про володіння, користування, розпорядження третіми особами вилученим майном, не є переконливими.

Під час судових засідань в суді першої та апеляційної інстанції, учасники процесу не ставили під сумнів належність ОСОБА_7 вищезазначеного майна, вилученого в ході обшуку за місцем його мешкання.

Окрім того, адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначив, що його апеляційна скарга подана в інтересах особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що оскільки вилучені мобільні телефони та ноутбук мають доказове значення у цьому провадженні, на час звернення з клопотанням були наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існувала можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна до закінчення досудового розслідування.

Доводи адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що після повернення клопотання прокурору жоден з недоліків так і не було усунено, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються змістом самого клопотанням про арешт майна.

З приводу доводів апелянта про те, що майно, яке було вилучено в ході обшуку, після того як слідчий пропустив строк, встановлений судом на усунення недоліків та не звернувся до суду із клопотанням, відразу набуло статусу майна, яке підлягає негайному поверненню; суд, мав право розглядати клопотання по суті та вирішувати долю вилученого майна тільки за умови, якщо б слідчий звернувся в межах встановленого суддею строку, а не навпаки, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вказана норма закону, виходячи з її змісту, не передбачає неможливості розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна в разі порушення строків звернення з таким клопотанням до суду після усунення недоліків, а лише регулює дії органу досудового розслідування та прокурора у випадку недотримання ними встановленого суддею строку щодо тимчасово вилученого в особи майна. За умови доведеності прокурором передбачених ст.170 КПК України підстав для накладення арешту на майно, факт порушення встановленого законом строку звернення з клопотанням після доопрацювання до суду само по собі не є достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Таким чином, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі слушно зазначив, що нормами КПК України не визначено, яке процесуальне рішення повинен прийняти слідчий суддя у разі пропуску строку слідчим та прокурором на усунення недоліків клопотання про арешт майна, у зв`язку із чим дійшов до висновку, що вказана обставина не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку в оскаржуваній про можливість розгляду клопотання про арешт майна по суті.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

В свою чергу, вказана ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянтів про протилежне суперечать змісту самої ухвали.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Окрім того, як встановлено колегією суддів, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000174 вже завершено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 16 червня 2025 року направлено до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя.

Отже, в подальшому всі питання щодо накладених у провадженні арештів на майно мають вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданих апеляційних скарг, не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2025 року, якою задоволено частково клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучене 13 лютого 2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон IPhone 16 Pro Max, ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон IPhone 6, ІМЕІ: НОМЕР_5 , з сім картою номер не встановлено; мобільний телефон IPhone Х, у розбитому стані; ноутбук MacBook модель A2179, s/n fvfc55camnhp та залишено без задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на карту мийки TosterWash м. Краматорськ; годинник Apple Watch; банківську карту «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_6 ; банківська карту «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; флеш носій Sandisk 512 gb; флеш носій Power Way 16 gb; флеш носій Kingston 16gb, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4