Справа № 385/1113/25
Провадження № 1-кп/385/73/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.03.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2023 громадянин України ОСОБА_3 , призваний за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до УПУ «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 прийнятий на військову службу та направлений для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 ВОС-103061А в АДРЕСА_2 .

Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

З моменту зарахування 21.11.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, рядовий ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисний кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем,військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, близько 21години 00 хвилин 22.02.2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілій ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 , яка лежала на ліжку та схопивши її руками за верхній одяг, скинув останню на підлогу. Далі, ОСОБА_3 , взяв до правої руки ножиці, які знаходились на підвіконні та в той момент, коли остання перебувала на підлозі у напівсидячому положенні, вказаними ножицями завдав їй одного удару в область лівого плеча зі спини потерпілої, внаслідок чого на тілі ОСОБА_4 утворилися тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани верхньої третини лівого плеча та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я (тривалість розладу здоров`я не перевищує 21день).

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурором в обвинувальному акті викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, потерпіла ОСОБА_3 не заперечує проти такого розгляду, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 про те, що вона згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він, за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд установив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, віднесене до умисного кримінального проступку.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання та служби характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за допомогою не звертався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення правопорушення відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних стосунках.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є військовослужбовцем, не має на утриманні інших осіб, позицію потерпілої, яка просить призначити йому покарання на розсуд суду.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що визначений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 367-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_7

Дата документу 30.07.2025