Справа № 650/987/23
провадження № 1-кс/650/628/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 селищі Велика Олександрівка, за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця, Республіки Молдова, громадянина України, в збройних силах не служив, освіта середня-спеціальна, постійної роботи не маючого, не є депутатом будь-якого рівня, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання не встановлене, за підозрою у вчиненні злочину передбаченого частиною другою статті 260 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що з огляду на те, що: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 260 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, на даний час переховується від органів досудового розслідування (оголошено розшук); щодо нього наявний ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, яким обґрунтовується необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

виникла необхідність у забезпеченні прибуття останнього до суду у вказаний спосіб для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри та дотримання порядку вручення письмового повідомлення про підозру підозрюваному підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та відповідний запобіжний захід може бути до нього застосований. Підозрюваний оголошений у розшук, проте вжиті заходи щодо його розшуку не дали змоги встановити його місцезнаходження та причини з яких він не з`являється до органу досудового розслідування, при тому, що він знає про здійснення щодо нього кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини першої статті 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до частини другої статті 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 КПК України..

Відповідно до частини першої статті 188 КПК України якщо прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 188 КПК України вказане клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини четвертої статті 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 260 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00000 від 01 лютого 2016 року, повідомленням про підозру від 23 березня 2018 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в наступному.

ОСОБА_5 приблизно в липні місяці 2014 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим), та з того часу в порушення ст. 1 Закону України «Про оборону України» умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, маючи умисел брати активну участь в діяльності незаконного збройного формування та вчиняти будь-які дії для його успішного функціонування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих незаконних владних структур, знищення живої сили супротивника та його матеріальних ресурсів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, на добровільній основі, усвідомлюючи протиправність своїх дій вступив та приймає участь у незаконному збройному формуванні, що діє на тимчасово окупованій території Донецької області, тобто увійшов до незаконного збройного військового формування так званої «ДНР». Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною другою статті 260 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: рапорт начальника Управління СБ України в Херсонській області про те, що ОСОБА_5 приймає участь в діяльності незаконного збройного формування так званої Донецької Народної Республіки; покази свідка ОСОБА_5 яка повідомила, що являється колишньою дружиною ОСОБА_5 3 ним вона розлучилася у 1996 році та він проживав зі своєю матір?ю, однак після смерті останньої у 2012 році виїхав на постійне місце проживання до Придністров?я. В подальшому вона спілкувалася з ним через соціальну мережу «Однокласники» та під час спілкування їй стало відомо, що він знаходиться на території України де бере участь у складі збройного формування на стороні так званої Донецької Народної Республіки; покази свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що являється колишнім колегою по роботі ОСОБА_5 3 ним він працював у Бериславському РВ УМВС України в Херсонській області. В подальшому він спілкувалася з ним однак де він знаходиться на даний час йому не відомо. Під час перегляду відео файлу на Інтернет ресурсі «Ютуб» на одному з відео він помітив ОСОБА_5 який бере участь у складі збройного формування на стороні так званої Донецької Народної Республіки; покази свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що ОСОБА_5 ій відомий, оскільки вона товаришувала з його матір?ю та після смерті матері у 2012 році останній виїхав з м. Берислав. Коли ій було продемонстровано відео-ролик на якому знаходилися озброєні чоловіки з символікою так званої Донецької Народної Республіки, серед яких вона впізнала ОСОБА_5 , який знаходився з вогнепальною зброєю в руках; покази свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що була знайома з ОСОБА_5 , востаннє його бачила на похоронах його матері після чого він виїхав на постійне місце проживання до Республіки Молдова. Від колишньої дружини ОСОБА_5 їй стало відомо, що він приймає участь у збройних формуваннях на стороні так званої Донецької Народної Республіки. Коли їй було продемонстровано відео-ролик на якому знаходилися озброєні чоловіки з символікою так званої Донецької Народної Республіки, серед яких вона впізнала ОСОБА_5 , який знаходився з вогнепальною зброєю в руках; Показами свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що дійсно купив будинок по АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 . Після отримання грошей за будинок останній поїхав з м. Берислав та більше він його не бачив. На даний час ОСОБА_5 досі прописаний в його будинку оскільки він не міг його виписати так як для цього потрібна присутність самого ОСОБА_5

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 190 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу та передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину. Крім того, заходами, що вживаються для пошуку підозрюваного в межах проведення його розшуку оголошеного у даному кримінальному провадженні, встановити його місцезнаходження не представляється можливим.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені вказаного кримінального правопорушення, щодо нього може бути застосовано вказаний запобіжний захід та для його застосування наявні встановлені законодавцем ризики, він переховується від органів досудового розслідування та вжитими заходами встановити його місцезнаходження виявилось неможливим.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на даний час досудове розслідування не завершене, винні особи у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не встановлені та не притягнуті до кримінальної відповідальності, попередня ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання підозрюваного втратила законну силу, тобто відповідне питання щодо останнього не вирішене, не встановлені інші обставини, які виключають можливість застосування до підозрюваного відповідного особливого заходу забезпечення кримінального провадження.

Прийняття щодо підозрюваного відповідного рішення, за конкретних обставин даної справи, забезпечить можливість органу досудового розслідування негайно, у встановленому законом порядку, у разі встановлення місцезнаходження підозрюваного, вжити заходи для його приводу до суду з метою з`ясування обставин викладених в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а отже прийняття законного та обґрунтованого рішення щодо наявності або відсутності підстав для встановлення відповідних обмежень та покладення відповідних обов`язків на підозрюваного за для забезпечення подальшої його належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до Великоолександрівського районного суду Херсонської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, зазначеного в ухвалі.

Чергова частина Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, смт Велика Олександрівка, вул. Театральна, буд. 5, тел. .

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Дата втрати ухвалою законної сили 09 травня 2026 року.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає, у відповідності до частини п`ятої статті 190 КПК України.

Повний текст ухвали складено 09 травня 2025 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1