Єд. унік. № 243/3514/25
Провадження № 1-кп/243/734/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000143 від 06 лютого 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який має середньо освіту, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21.01.2025 Слов`янським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки;

2) 26.03.2025 Слов`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до остаточного покарання у вигляді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 29.04.2025 між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту кримінальне правопорушення було вчинене при наступних обставинах.

ОСОБА_5 , 06.02.2025 приблизно о 12 години 00 хвилин, (більш точного часу встановити не виявилось можливим), діючи умисно, маючи протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, перебуваючи за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , зі свого мобільного телефону здійснив замовлення у мобільному додатку «Telegram», особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. Після чого, ОСОБА_5 , отримав на свій мобільний телефон повідомлення з координатами розташування замовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Цього ж дня, 06.02.2025 приблизно о 15 год. 15 хв., ОСОБА_5 , будучи особою, яка протягом року була засуджена за ст. 309 КК України, згідно вироку від 21.01.2025 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, реалізуючи свій протиправний умисел, достовірно знаючи координати за якими схована особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, прибув за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пров. Миколи Богуна, більш точного місця встановити не виявилось можливим, де забрав один зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, тим самим незаконно придбав вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, яку одразу поклав до правої кишені одягнутої на ньому куртки, в яку був одягнений, таким чином почав її незаконно зберігати при собі.

Того ж дня, 06.02.2025 в період часу з 16 год. 40 хв. по 17 год. 10 хв. в ході проведення огляду місця події співробітниками поліції відділу поліції № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області біля домоволодіння № 18, по пров. Миколи Богуна міста Слов`янська Краматорського району Донецької області був проведений огляд місця події за участю ОСОБА_5 , в ході якого у останнього було виявлено наркотичний засіб, обіг якого заборонено- PVP (1-феніл -2 піролідин 1-іл-пентал-1-он) маса якої становить 0,3344 г., яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні цього кримінального правопорушення визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.04.2025, яку було ним укладено з прокурором. Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, належність йому вилучених психотропних речовин та не оспорює їх вид та розмір, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, усвідомлює небезпечність своєї протиправної поведінки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.04.2025 між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, зобов`язується надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується всіх обставин цього кримінального провадження, сприяти досудовому слідству у кримінальному провадженні, а також беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні, з`являтися за першим викликом до суду, слідчого, прокурора. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відобразились у щирому каятті та повному визнанні ОСОБА_5 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді 1 року позбавлення волі. При цьому, слід врахувати, що 26.03.2025 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області відносно ОСОБА_5 винесено обвинувальний вирок за ч. 2 ст. 307 КК України, за яким останньому було призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2025, сторони угоди погодили призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Угода була підписана прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 29.04.2025 були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 29.04.2025, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Висновком експерта № СЕ-19/105-25/1245-НЗПРАП від 11.02.2025, складеним в результаті проведення судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, встановлено, що надана на дослідження кристалічна речовина масою 0,4277 г. містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,3344 г.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно правильно кваліфіковане ч. 2 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 309 КК України, є нетяжкими злочинами.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 29.04.2025 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч. 2 ст. 309 КК України, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, строк якого передбачено санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, та необхідності застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, заслуховування пояснень ОСОБА_5 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто, згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода підлягає затвердженню також з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, за медичною допомогою до нарколога та психіатра не звертався.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Отже, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Судом встановлено, що 26.03.2025 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області відносно ОСОБА_5 винесено обвинувальний вирок за ч. 2 ст. 307 КК України, за яким останньому було призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2025, слід призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 29 квітня 2025 року, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0000143 від 06 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

За сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.03.2025, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шість) років 1 (один) місяць позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/105-25/1245-НЗПРАП від 11.02.2025 у сумі 1591,80 грн. на користь держави.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,4100 г., що зберігається у ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 614, - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 3891 КК України.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1