Справа № 226/2424/21
Провадження № 1-в/191/552/24
У Х В А Л А

іменем України

14 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 28.12.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення:

- кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, 10.05.2021 року (сума завданої майнової шкоди становила 920 грн. 00 коп.)вартість викраденого майна не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX) до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

На підставі ч.1,2 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного вище покарання та невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.12.2017 року та призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.12.2017 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1,4 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання не відбутого ОСОБА_4 за вироком Димитровського міського суду від 25.11.2011 року, призначено остаточне покарання в виді 5 років одного місяця позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 із заліком досудового ув`язнення обчислювати з 14 серпня 2017 року. 17.02.2021 року звільнений від покарання умовно-достроково на 1 рік 9 днів.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_4 - 11.01.2023 року, а кінець строку покарання - 11.03.2026 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2270,00 грн. у 2021 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 : 10.05.2021 року кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 28.12.2021 року, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння, від призначеного покарання за вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 28.12.2021 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1