Справа № 203/4724/25
Провадження № 1-в/0203/140/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

представника заявника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі, в порядку дистанційного судового провадження, заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного постановою про арешт майна боржника АА № 396105 від 02 грудня 2004 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684, виданого 12 серпня 2004 року Ворошиловським районним судом м. Донецька, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Центрального районного суду м. Дніпра перебуває вказана заява ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684, виданого 12 серпня 2004 року Ворошиловським районним судом м. Донецька.

В обґрунтування заявник вказав, що вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька від 08.07.2004 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно з постановою АА № 396105 про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 грудня 2004 року державним виконавцем відділу держаної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684 виданого 12 серпня 2004 року Ворошилівським районним судом м. Донецька про конфіскацію на користь держави приватного майна ОСОБА_7 постановлено накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 - 1/3 ч. квартири АДРЕСА_1 та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_7 .

08 грудня 2004 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна внесено запис під № 1529734, згідно якого накладено арешт на 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 .

Згідно з актом опису й арешту майна від 08 лютого 2005 року державних виконавцем відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684 виданого 12 серпня 2004 року Ворошиловським районним судом м. Донецька про конфіскацію на користь держави приватного майна ОСОБА_7 проведено опис майна що належить боржнику, описано і накладено арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

За повідомленням Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08 травня 2025 року, при перевірці журналів вхідної кореспонденції та відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, перевірці відомостей спеціального розділу та електронного архіву Автоматизовано системи виконавчих проваджень державним виконавцем було встановлено, що виконавчі провадження, по яким проходить боржник ОСОБА_7 , станом на 08 травня 2025 року на виконанні у відділі не перебувають.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Арешт, який накладено на майно ОСОБА_7 до теперішнього часу не знятий. Зазначені обставини на разі перешкоджають внести відомості про право власності на квартиру до держреєстру та отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно (квартиру), з метою отримання компенсації за знищене (зруйноване/пошкоджене) майно в рамках електронної публічної послуги «Е-відновлення».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали подане клопотання та просили його задовольни, посилаючись на доводи зазначені у ньому.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, вислухавши заявника, його представника та прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, судом встановлено, що вироком Ворошиловського районного суду м. Донецька від 08.07.2004 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, до покарання, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Постановою АА № 396105 про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 грудня 2004 року державним виконавцем відділу держаної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684 виданого 12 серпня 2004 року Ворошилівським районним судом м. Донецька про конфіскацію на користь держави приватного майна ОСОБА_7 , постановлено накласти арешт на ВСЕ майно. що належить ОСОБА_7 - 1/3 ч. квартири АДРЕСА_1 та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_7 .

Згідно з актом опису й арешту майна від 08 лютого 2005 року державних виконавцем відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684 виданого 12 серпня 2004 року Ворошиловським районним судом м. Донецька про конфіскацію на користь держави приватного майна ОСОБА_7 проведено опис майна що належить боржнику, описано і накладено арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно інформації наданої Костянтинівським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08 травня 2025 року, при перевірці журналів вхідної кореспонденції та відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, перевірці відомостей спеціального розділу та електронного архіву Автоматизовано системи виконавчих проваджень державним виконавцем було встановлено, що виконавчі провадження, по яким проходить боржник ОСОБА_7 , станом на 08 травня 2025 року на виконанні у відділі не перебувають.

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу на положення ст. 174 КПК України, на яку у своїй заяві посилається ОСОБА_4 , де визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, звернення з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом, передбачене у разі накладення такого арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), під час проведення досудового розслідування або судового провадження (ч. 2 ст. 170 КПК України). Відповідно, клопотання про скасування арешту майна під час судового провадження розглядається судом, який вирішує дане питання одночасно з ухваленням судового рішення.

Відповідно до змісту постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.ст.174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного суду, спір за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих листів, виданих у кримінальних справах, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Зі змісту поданого до суду клопотання ОСОБА_4 вбачається, що заявник просить зняти арешт з майна, накладеного державним виконавцем в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом 1-684, виданим 12.08.2004 року Ворошиловським районним судом м. Донецька, при виконанні вироку суду щодо конфіскації майна у кримінальній справі, що підтверджується документами, наданими заявником до клопотання.

Відомостей про те, що арешт на майно накладено під час здійснення досудового слідства або судом, матеріали додані до клопотання, не містять.

Отже, вказаний арешт не був заходом забезпечення кримінального провадження, який, в свою чергу, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Порядок зняття арешту з майна особи, накладеного державним виконавцем, регулюється Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки особа, яка звернулася з заявою про зняття арешту з майна, вважає, що підстави для подальшого існування такого заходу відпали, то арешт майна стає публічним обтяженням права власності (постанова ВС від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц).

У такому разі особа оспорює неправомірне обмеження її права на користування належним їй майном, що не підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а тому, у задоволенні заявиОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного постановою про арешт майна боржника АА № 396105 від 02 грудня 2004 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського районного управління юстиції ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа 1-684, виданого 12 серпня 2004 року Ворошиловським районним судом м. Донецька, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1