Провадження №1-кс/522/3585/25
УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи ВКЗ клопотанняпрокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження за №0000038 від 14.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотанняпрокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження за №0000038 від 14.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000038, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.4 ст.190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює група прокурорів Приморської окружної прокуратури міста Одеси.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано потерпілою, їй вручена пам`ятка потерпілої та допитано у відповідному процесуальному статусі з приводу обставин зазначених у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 15, ч.4 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12 травня 2025 року ОСОБА_8 отримала телефонний дзвінок від нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 з приводу перевірки повноважень особи, яка намагалася від імені ОСОБА_8 здійснити продаж належних останній корпоративних прав у ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ», .

За інформацією, отриманою від нотаріуса, невідома їй особа - громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі підробленої довіреності від 26.02.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 за реєстраційним №624, намагається здійснити переоформлення належних ОСОБА_8 корпоративних прав у ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ» на користь невідомої громадянки України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі зазначеної підробленої довіреності, 08.05.2025 року між зазначеними особами підписаний акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ», який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , але реєстрації змін у ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ» не відбулись.

Крім того, ОСОБА_8 повідомила, що жодних повноважень невідомому їй ОСОБА_10 чи будь-якій іншої особи щодо будь-якого розпорядження належними їй корпоративними правами у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ» вона не надавала, жодної довіреності на користь ОСОБА_10 чи будь-якої іншої особи вона підписувала.

Громадянина ОСОБА_10 вона особисто не знає і ніколи не бачила. На протязі 2025 року ОСОБА_8 жодного разу не відвідувала ані місто Київ, ані Київську область, в нотаріальній конторі нотаріуса ОСОБА_11 ніколи не була. За даними, наданими самим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 26 лютого 2025 року була посвідчена абсолютна інша довіреність, іншими особами та з іншими повноваженнями. Підпис та розшифровка ПІБ, що наявні в довіреності від 26.02.2025 року, яку пред`являє для здійснення нотаріальних та реєстраційних дій ОСОБА_10 , не ОСОБА_8 , є підробленими. Адреса місця реєстрації, вказана в довіреності, не є місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 з 2018 року.

Жодних намірів щодо відчуження належних ОСОБА_8 корпоративних прав у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ» остання не має, жодних домовленостей з цього приводу з незнайомою їй громадянкою ОСОБА_12 не має, жодного майнового надання за належні ОСОБА_8 права не отримувала

Враховуючи, що вищезазначені дії вказаних осіб містять ознаки злочинів передбачених, частини 4 статті 190 КК України, ОСОБА_8 звернулась до Приморської окружної прокуратури м. Одеси із заявою в порядку вимог ст. 214 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, 14.05.2025 року Приморською окружною прокуратурою м.Одеси відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, з метою необхідності проведення досудового розслідування в повній мірі, вжиття заходів, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України надано доручення оперативним співробітникам УСР в Одеській області ДСР Національної поліції України про проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, а також встановлення фактичного місця їх мешкання.

У подальшому, під час виконання вищевказаного доручення та проведення оперативно-розшукових заходів, з УСР в Одеській області ДСР Національної поліції України надійшла відповідь, відповідно до якої встановлено, що безпосереднє відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення має наступна особа, яка причетна до організації шахрайського заволодіння статутним капіталом ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ», , координації дій гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 має:

1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично мешкає у будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , яка розташована на земельній ділянці 14 за вказаною адресою.

Так, 30.05.2025 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 223, 233, 234, 235, 236, 237 КПК України в період часу з 07 години 28 хвилини по 10 годину 18 хвилин, проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та предмети, а саме:

1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата видачі 27.02.2017 року, дата закінчення 27.02.2027 року, орган що видав 5116, серійний номер НХ № 523754;

2) "Провізний документ, що замінює національний паспорт" (Travel document) № 29472600 виданий на ім`я ОСОБА_13 , дата видачі 16.05.2023, дата закінчення 16.05.2028 року, реєстраційний номер 29472600;

3) мобільний телефон торгової марки Samsung, модель Galaxy S24Ultra, серійний номер НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору у вигляді «книжки», IMEI: НОМЕР_6 ,IMEI2: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 з графічним паролем у вигляді зіг-загу;

4) грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у загальній кількості 215 купюр, купюрами номіналом 50 доларів США у загальній кількості 15 купюр, у загальній сумі 22250 доларів США;

5) грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у загальній кількості 50 купюр, купюрами номіналом 200 Євро у загальній кількості 8 купюр, у загальній сумі 6600 Євро.

Постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.05.2025 року вищевказані речі, предмети, та матеріальні цінності, які виявлені та вилучені в ході здійснення обшуку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000038, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Вилучені в ході обшуку об`єкти можуть містити на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як зазначено прокурором, підставами для тимчасового вилучення майна стало те, що вони є предметом вчинення злочину та зберегли на собі його сліди. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі наведеного, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також потреби проведення низки слідчих дій та ряду експертних досліджень із вказаним майном, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вище вказане вилучене під час обшуку майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити, після оголошення перерви у судовому засіданні надала заяву, у якій просила подальший судовий розгляд здійснювати за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість, після оголошення перерви у судовому засіданні надали заяви, у яких просили подальший судовий розгляд здійснювати за їх відсутності.

Представник власників майна ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість, після оголошення перерви у судовому засіданні надав заяву, у якій просив подальший судовий розгляд здійснювати за його відсутності.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, за змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000038, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч. 4 ст.190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює група прокурорів Приморської окружної прокуратури міста Одеси.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення має відношення наступна особа, яка причетна до організації шахрайського заволодіння статутним капіталом ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ», , координації дій гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 має:

1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично мешкає у будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , яка розташована на земельній ділянці 14 за вказаною адресою.

Так, 30.05.2025 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 223, 233, 234, 235, 236, 237 КПК України в період часу з 07 години 28 хвилини по 10 годину 18 хвилин, проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та предмети, а саме:

1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата видачі 27.02.2017 року, дата закінчення 27.02.2027 року, орган що видав 5116, серійний номер НХ № 523754;

2) "Провізний документ, що замінює національний паспорт" (Travel document) № 29472600 виданий на ім`я ОСОБА_13 , дата видачі 16.05.2023, дата закінчення 16.05.2028 року, реєстраційний номер 29472600;

3) мобільний телефон торгової марки Samsung, модель Galaxy S24Ultra, серійний номер НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору у вигляді «книжки», IMEI: НОМЕР_6 ,IMEI2: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 з графічним паролем у вигляді зіг-загу;

4) грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у загальній кількості 215 купюр, купюрами номіналом 50 доларів США у загальній кількості 15 купюр, у загальній сумі 22250 доларів США;

5) грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у загальній кількості 50 купюр, купюрами номіналом 200 Євро у загальній кількості 8 купюр, у загальній сумі 6600 Євро.

Постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.05.2025 року вищевказані речі, предмети, та матеріальні цінності, які виявлені та вилучені в ході здійснення обшуку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000038, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна у якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Вивченням клопотання прокурора слідчим суддею встановлено, що майно, вилучене під час проведення вищевказаного обшуку, а саме: мобільний телефон торгової марки Samsung, модель Galaxy S24Ultra, серійний номер НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору у вигляді «книжки», IMEI: НОМЕР_6 ,IMEI2: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 з графічним паролем у вигляді зіг-загу, може містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст.190 КК України, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що на даний час у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, тому вилучені предмети та документи повинні бути дослідженні органом досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження. У строк передбачений законом власники майна та їх представники можуть звернутись до суду з клопотанням про скасування накладення арешту на майно в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Щодо накладення арешту на інше майно слідчий суддя зазначає наступне.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК передбачено дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004 року).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчим в клопотанні не обґрунтовано належним чином накладення арешту на таке майно:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата видачі 27.02.2017 року, дата закінчення 27.02.2027 року, орган що видав 5116, серійний номер НХ № 523754;

-"Провізний документ, що замінює національний паспорт" (Travel document) № 29472600 виданий на ім`я ОСОБА_13 , дата видачі 16.05.2023, дата закінчення 16.05.2028 року, реєстраційний номер 29472600;

-грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у загальній кількості 215 купюр, купюрами номіналом 50 доларів США у загальній кількості 15 купюр, у загальній сумі 22250 доларів США;

-грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у загальній кількості 50 купюр, купюрами номіналом 200 Євро у загальній кількості 8 купюр, у загальній сумі 6600 Євро.

Власниками вище вказаного вилученого майна є ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

З поданого клопотання вбачається, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом замаху на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2025 року дозвіл на проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вулиця Лігінська (колишня назва вулиця Макаренка), буд. 14 було надано лише «з метою фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, встановлення осіб причетних до його скоєння, відшукання та вилучення речей, предметів та документації, що підтверджують вчинення шахрайського заволодіння статутним капіталом ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ», , координації дій гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , у тому числі виявлення та вилучення оригіналів підроблених довіреностей та інших оригіналів підроблених документів, жорстких дисків, флеш-накопичувачів, CD, DVD, Blue-ray, дисків, комп`ютерної техніки, ноутбуків, системних блоків, планшетів, сім-карток та інших засобів зв`язку, мобільних телефонів, мобільних терміналів, які використовувались під час вчинення кримінального правопорушення, чорнових записів у паперовому вигляді або інших предметах, які можуть містити сліди вчиненого злочину, банківських виписок, платіжних доручень, чеків, речей і документів які мають відношення до шахрайського заволодіння статутним капіталом ТОВ «БЕРНАРДАЦЦІ-ІНВЕСТ», , координації дій гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та можуть містити сліди вчиненого злочину, тобто є речовими доказами, а також інших речей і документів, що мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні».

При цьому, щодо накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, слідчий суддя вважає, що підстав для їх арешту немає в рамках даного кримінального провадження, оскільки вказані речі не відповідають критеріям речових доказів та об`єктивно не можуть містити у собі інформацію, яка може бути використана органом досудового розслідування у доказуванні в рамках даного кримінального провадження за фактом замаху на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є власниками вищевказаного майна, є підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Не міститься в цьому кримінальному провадженні і даних про заявлений до них цивільний позов, що виключає можливість накладення арешту на його майно з метою забезпечення цивільного позову, а така підстава накладення арешту на майно може мати місце лише в тому випадку, коли цивільний позов до особи є дійсно заявленим.

За таких обставин, вимоги клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки прокурор у своєму клопотанні недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власників вказаного майна.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотанняпрокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження за №0000038 від 14.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучені речі у кримінальному провадженні №0000038 від 14.05.2025 року під час проведення 30.05.2025 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на:

-мобільний телефон торгової марки Samsung, модель Galaxy S24Ultra, серійний номер НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору та чохлі чорного кольору у вигляді «книжки», IMEI: НОМЕР_6 ,IMEI2: НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 з графічним паролем у вигляді зіг-загу.

В частині накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000038 від 14.05.2025 року під час проведення 30.05.2025 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата видачі 27.02.2017 року, дата закінчення 27.02.2027 року, орган що видав 5116, серійний номер НХ № 523754;

- "Провізний документ, що замінює національний паспорт" (Travel document) № 29472600 виданий на ім`я ОСОБА_13 , дата видачі 16.05.2023, дата закінчення 16.05.2028 року, реєстраційний номер 29472600;

- грошові кошти купюрами номіналом 100 доларів США у загальній кількості 215 купюр, купюрами номіналом 50 доларів США у загальній кількості 15 купюр, у загальній сумі 22250 доларів США;

- грошові кошти купюрами номіналом 100 Євро у загальній кількості 50 купюр, купюрами номіналом 200 Євро у загальній кількості 8 купюр, у загальній сумі 6600 Євро, - відмовити з підстав, вказаних у мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути особам, у яких було вилучене зазначене майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні№0000038 від 14.05.2025 року.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1