У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України у кримінальному провадженні № 0000004 від 22.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

У С Т А Н О В И В:

Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000004 від 22.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

11.04.2025 в межах вказаного кримінального провадження на підставі ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2025 було проведено обшук за місцем проживання директора ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено моноблок Lenovo sCS00031177, що має значення для досудового розслідування як доказ протиправної діяльності.

У подальшому прокурор відділу ОГП звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт вищевказаного майна в межах кримінального провадження № 0000004 від 22.01.2025.

24.04.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва. у справі № 761/15079/25 було відмовлено у накладенні арешту на вилучене майно.

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України у кримінальному провадженні № 0000004 від 22.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Учасники розгляду подали заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги та додані до неї матеріали зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 вказаної процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

При цьому, в частині 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна не було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на це майно, що свідчить про наявність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того, будь-які докази, що вищевказане майно здобуте злочинним шляхом відсутні, тому, суд доходить висновку, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучений моноблок має статус тимчасово вилученого майна.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року у справі № 761/15079/25 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на моноблок Lenovo sCS00031177.

Слідчому судді не надано відомостей та не доведено, що вилучене під час обшуку та вказане у скарзі майно було об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга на бездіяльність детектива, яка полягає у неповерненні майна, вилученого під час проведення обшуку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167, 168, 169, 171, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого (детектива) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) Бюро економічної безпеки України у кримінальному провадженні №0000004 від 22.01.2025 повернути ОСОБА_4 або його уповноваженому представникові (адвокату) майно, яке було вилучене 11.04.2025 в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме: моноблок Lenovo sCS00031177.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1