КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3910/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІКВЕЛ КОМПАНІ» - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

представників власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами на рахунках приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), коштами на рахунках № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 01.05.2025 року у справі №752/10430/25 (Кримінальне провадження №0000028 від 24.04.2025) в частині:

- накладення арешту на грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» МФО 305299, ) та в частині накладення арешту на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, );

- заборони розпоряджатися грошовими коштами в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) та заборони розпоряджатися грошовими коштами на рахунках приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_6 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 від 24.04.2025 року у зазначеній частині.

Обгрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає, що з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.05.2025 року у справі №752/10430/25 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6 категорично не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, також скаржник переконаний, що при прийнятті ухвали судом допущено неповноту, однобічність та необ`єктивність судового розгляду, а висновки, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6 має відкритий рахунок № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», який використовується приватним виконавцем для здійснення професійної діяльності.

Зазначає про те, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ч. 2 ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Аналізуючи норми закону, скаржник у скарзі зазначає, що накладення арешту на рахунок приватного виконавця, відкритий для здійснення професійної діяльності, є неправомірним втручанням у його незалежність та суперечить прямій нормі закону, а саме ч. 3 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилається і на те, що кошти, які знаходяться на такому рахунку, не є власністю приватного виконавця, а належать стягувачам або іншим особам відповідно до виконавчих документів, і не можуть використовуватись будь яким іншим способом і для будь-яких інших цілей, крім тих, що передбачені чинним законодавством.

Арешт рахунку приватного виконавця, накладений оскаржуваною ухвалою, унеможливлює виконання приватним виконавцем своїх обов`язків у всіх виконавчих провадженнях, що перебувають у його провадженні, та фактично блокує діяльність приватного виконавця, порушуючи права стягувачів на отримання належних їм коштів. Таким чином, арешт рахунку приватного виконавця, накладений оскаржуваною ухвалою, є незаконним і підлягає скасуванню.

Окрім того, слід зазначити, що грошові кошти у сумі 291 983 858,50 грн., що перераховані ТОВ «Тіквел Компані» як оплату за придбаний на торгах лот, так і не було зараховано на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_6 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Як встановлено судом в оскаржуваній Ухвалі, грошові кошти знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків щодо того, що існування ухвали Господарського суду м. Києва від 24.02.2025 року у справі №910/1539/21 (910/2112/25) може являтися підставою для накладення арешту на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Окрім того, судом першої інстанції зазначено: «внаслідок незаконної діяльності ТОВ «Тіквел Компані» () та приватного виконавця ОСОБА_6 , скоєно особливо тяжкий злочин, передбачений частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 291 983 858,50, як на предмет кримінального правопорушення, що знаходиться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 ( НОМЕР_7 ): № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ) з метою забезпечення відшкодування завданих державі збитків».

Однак, судом жодним чином не обґрунтовано, в чому саме полягає та в яких діях виражається незаконність дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6 .

Скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала перешкоджає приватному виконавцю ОСОБА_6 виконати рішення суду, що набрало законної сили.

Апелянт звертає увагу на те, що дії приватного виконавця повністю відповідають вимогам чинного законодавства, направлені на виконання рішення суду, що набрало законної сили та вчиняються у суворій відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Порядком реалізації арештованого майна, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Також посилається і на відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти.

Вказує, що грошові кошти у сумі 291 983 858,50 грн., що перераховані ТОВ «Тіквел Компані» як оплата за придбаний на торгах лот, наразі, знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

З оскаржуваної ухвали вбачається, що судом не було встановлено, кому належить рахунок НОМЕР_13 та на якій підставі грошові кошти у сумі 291 983 858,50 грн. утримуються на ньому та не перераховуються на рахунок приватного виконавця.

Звертає увагу на те, що вказані грошові кошти не являються власністю приватного виконавця, а являються коштами, які стягнуті приватним виконавцем з боржника за результатами вчинення виконавчих дій та в силу приписів ч. 3 ст. 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» на них не може бути накладено арешт.

Отже, зважаючи на викладене, слідчим суддею не в повній мірі з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах провадження доказам та обставинам.

Також зауважує на тому, що прокурором у своєму клопотанні взагалі не зазначено, яким критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, відповідають кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) та рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 в цілому.

Звернувшись з апеляційною скаргою, представник ТОВ «ТІКВЕЛ КОМПАНІ» - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.05.2025 року у справі №752/10430/25, провадження №1-кс/752/3874/25 (Кримінальне провадження №0000028 від 24.04.2025) в частині:

- накладення арешту на грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» - (МФО 305299, ) та в частині накладення арешту на рахунок ТОВ «Тіквел компані» () НОМЕР_8 у АБ «Південний» (МФО 328209, );

- заборони розпоряджатися грошовими коштами в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) та заборони розпоряджатися грошовими коштами на рахунку ТОВ «ТІКВЕЛ КОМПАНІ» ( № НОМЕР_8 у АБ «Південний» (МФО 328209, ).

Також просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 від 24.04.2025 року у зазначеній частині.

Обгрунтовуючи скаргу, представник ТОВ «ТІКВЕЛ КОМПАНІ» зазначає про те, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними допустимими доказами та не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що твердження про пов`язаність ОСОБА_11 з ОСОБА_12 не доведено жодним доказом та базується на клопотанні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , в якому він безпідставно зазначає про те, що «наявна підозра, що через ТОВ «Тіквел Компані» ОСОБА_13 намагається залишити актив в полі свого впливу (через групу «Група ТЕЦ», партнером якої є брат ОСОБА_13 )».

При цьому, в клопотанні прокурора зазначається, що вказану інформацію отримано прокурором з порталу «Ю-Контрол».

Адвокат зазначає, що « Ю-Контрол » - аналітична система, яка містить відомості про юридичних та фізичних осіб та належить ТОВ «Ю-Контрол» (), власником 100% статутного капіталу якого являється ОСОБА_15 .

Тож, «Ю-Контрол» є на 100% приватною структурою та відомості, що відображені ній, не мають статусу офіційної інформації, визнаної державою, не можуть використовуватися, як достовірна інформація та не мають жодної доказової ваги.

Окрім того, доводячи зв`язок ОСОБА_11 ніби то з братом ОСОБА_16 , прокурор у своєму клопотанні навіть не називає прізвище, ім`я та по батькові особи, а у якості нібито наявних зв`язків зазначає, що брат ОСОБА_16 являється «партнером по деяких компаніях, що входить до складу групи» (мова йде про групу «Група ТЕЦ»).

Отже, з заявленого клопотання прокурора взагалі не зрозуміло, за якою ознакою віднесено ТОВ «Тіквел Компані» до певної «Групи ТЕЦ», який юридичний статус має таке утворення, як «Група ТЕЦ», якими документами підтверджується такий статус групи.

Скаржник зазначає, що жодним чином не обґрунтовано, та не доведено, які конкретно зв`язки з братом ОСОБА_16 має ОСОБА_11 та в чому проявляються ці зв`язки.

При цьому зауважує на те, що з моменту створення ТОВ «Тіквел Компані», часткою у статутному капіталі Товариства ніколи не володів ні ОСОБА_17 , ні жодні з його родичів, в тому числі і його брат.

Апелянт посилається на те, що прокурором не було надано до суду доказів фінансового становища ОСОБА_11 у зв`язку з чим, у суду виникли сумніви щодо легітимності наданої ОСОБА_11 фінансової допомоги на суму 184,55 млн. грн. на користь ТОВ «Тіквел Компані».

В клопотанні прокурора зазначено, що було проаналізовано фінансові операції ОСОБА_11 за період з 2020 по 2025 рік.

При цьому, прокурором не обґрунтовано, чому було обрано саме такий період для аналізу фінансових операцій. Чому фінансові операції приватного виконавця ОСОБА_6 було проаналізовано за період з 2015 по 2025 рік, а ОСОБА_11 за період з 2020 по 2025 рік.

Зазначає і про те, що інформація, надана прокурором у клопотанні, не відповідає дійсності, так як відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з 2020 по 2024 рік, доходи ОСОБА_11 значно перевищують суму у 184,55 млн. грн., що повністю спростовує твердження прокурора та висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній Ухвалі.

На переконання скаржника, рішення Держфінмоніторингу про зупинення фінансової операції між компанією ТОВ «Тіквел Компані» (відправник) та приватним виконавцем ОСОБА_6 (отримувач) є протиправним.

Так, Держфінмоніторинг не звертався до ТОВ «Тіквел Компані» з жодним запитом, щодо підтвердження походження коштів, надання пояснень чи надання документів.

Отже, дії Держфінмоніторингу щодо зупинення грошової операції без звернення за поясненнями та копіями документів до платника, а лише до отримувача, свідчать про однобічний та суб`єктивний підхід до перевірки, оскільки платник навіть не був поінформований про проведення такої перевірки.

За таких обставин висновки Держфінмоніторингу не можуть вважатися об`єктивними, оскільки обставини справи не були досліджені в повному обсязі, а позиція однієї зі сторін залишилася неврахованою.

Адвокат зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 21.03.2025 року у справі №910/1539/21 (910/2112/25), про яку йде мова в оскаржуваній ухвалі, не містить жодних заборон для ДП «Сетам» (01001, місто Київ, вул. Стрілецька, 4-6, ), приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6 , інших осіб здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження Майнового комплексу.

В описовій частині даної ухвали лише згадується про існування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2025 у справі №910/1539/21 (910/2112/25), якою було задоволено заяву TOB «ФК «Фінтакт» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову.

Разом з тим на переконання ТОВ «Тіквел Компані», зазначена ухвала не перешкоджає здійсненню розрахунків за придбаний лот.

З аналізу змісту зазначеної ухвали випливає, що судом було накладено заборону на здійснення дій, пов`язаних із відчуженням майнового комплексу, оформленням результатів аукціону, зокрема складанням, підписанням і направленням відповідних протоколів та актів, а також на проведення реєстраційних процедур щодо цього майна.

Водночас, ухвала не містить обмежень щодо внесення переможцем аукціону оплати за придбаний лот, оскільки така дія є виконанням фінансового зобов`язання, а не відчуженням чи оформленням прав на майно.

Ухвала поширює заборону на ДП «СЕТАМ», приватного виконавця ОСОБА_6 державних реєстраторів, нотаріусів, органи місцевого самоврядування, а також на державних і приватних виконавців.

Окремо згадуються й «інші особи», однак у контексті ухвали це стосується тих суб`єктів, які мають повноваження на вчинення реєстраційних або правовстановлюючих дій, тобто державних органів, нотаріусів, виконавців, реєстраторів.

Переможець аукціону, ТОВ «Тіквел Компані», в силу закону не може здійснювати дій з оформлення майнових прав і не входить до переліку суб`єктів, на яких прямо поширюється заборона, а отже, не може вважатися «іншою особою» у розумінні цієї ухвали.

Таким чином, покупець, який здобув перемогу на аукціоні, має право здійснив оплату за лот, оскільки це не суперечить ухвалі суду і не є дією, що підпадає під встановлені обмеження.

Апелянт посилається і на те, що наразі, порушення строків перерахування коштів на рахунок приватного виконавця призводить до потенційного ризику понесення збитків переможцем аукціону - ТОВ «Тіквел Компані» на загальну суму 15 367 571,5 грн.

На думку апелянта, суд першої інстанції, вирішуючи питання про накладення арешту на рахунок ТОВ «Тіквел компані», робить стверджувальний висновок про незаконну діяльність останнього.

Однак, в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного обґрунтування, в чому саме полягає та в яких діях виражається незаконність дій ТОВ «Тіквел Компані», адже ці доводи ухвали базуються виключно на припущеннях.

Таким чином, слідчий суддя не повністю встановив усі фактичні обставини справи, а також не дослідив і не дав належної оцінки доказам та обставинам, що містяться в матеріалах провадження.

На думку апелянта, клопотання прокурора не містить доказів того, що ТОВ «Тіквел Компані» має статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду.

З огляду на наведене, представник ТОВ «Тіквел Компані» - адвокат ОСОБА_8 вважає, що слідчим суддею постановлено оскаржувану ухвалу на підставі припущень, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

У запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Тіквел Компані», які надійшли від представника ТОВ «ЗВ Ріелті» адвоката ОСОБА_10 , остання просила в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Тіквел Компані» - відмовити.

В судове засідання представник ТОВ «Тіквел Компані» не з`явився, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника ТОВ «Тіквел Компані», що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника приватного виконавця ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представника ТОВ «ЗВ Ріелті» адвоката ОСОБА_10 та думку прокурора ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 24.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

30.04.2025 року (клопотання датоване 29.04.2025 року) прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

У поданому клопотанні прокурор просив накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритий компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ).

Заборонити розпоряджатися грошовими коштами в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Заборонити розпоряджатися грошовими коштами на рахунках приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), коштами на рахунках № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на матеріали досудового розслідування, яким встановлено, що ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, з метою збереження майнового комплексу (готелю Військово-Микільського монастиря площею 6 715,8 кв.м.) в полі власного впливу, шляхом проведення фінансових операцій з використанням реквізитів ТОВ «Тіквел Компані» (код 44377869), легалізували кошти, одержані злочинним шляхом, в особливо великих розмірах.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що підставою для початку проведення досудового розслідування є інформація, що зазначена в узагальненому матеріалі №0232/2025/ДСК, складеному Державною службою фінансового моніторингу України відносно ТОВ «Тіквел Компані».

Держфінмоніторингом від АТ КБ «ПриватБанк» отримано 1 повідомлення про фінансову операцію, пов`язану з перерахуванням коштів, 25.03.2025, з рахунку № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209), на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299), на загальну суму 291,98 млн. грн.., з призначенням платежу «кошти за придбання на СЕТАМ прот. № 629897 від 21.02.2025, лот № 464865, СДРВП № 63951504, переможець учасник 9».

Вказана фінансова операція внесена АТ КБ «ПриватБанк» до реєстру 27.03.2025 за № 89838.

За результатами аналізу інформації, у тому числі, наданої АТ КБ «ПриватБанк», виявлено підозри, що вищезазначена фінансова операція сприяє або може сприяти порушенню/уникненню обмежень, установлених санкціями, зокрема враховуючи те, що предметом розрахунків є майно, яке має відношення до структур ОСОБА_13 , щодо якого застосовано обмежувальні заходи (санкції) відповідно до рішення РНБО України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 12.02.2025 № 81/2025.

У наданому до банку приватним виконавцем ОСОБА_6 письмовому поясненні підстав для здійснення розрахунку за майно зазначено наступне:

- 08.12.2020 - Ухвалою Господарського суду Київської області по справі №911/2498/18 (911/2583/20), зокрема, постановлено стягнути з ТОВ «ЗВ Ріелті» на користь ПАТ «Росава» 348 727 940,17 грн. та 12 612 грн. судового збору;

- 16.12.2020 року - Господарським судом Київської області видано наказ на виконання ухвали від 08.12.2020 у справі №911/2498/18 (911/2583/20), за яким, 17.12.2020, приватним виконавцем ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження НОМЕР_12;

- 30.04.2021 року - у межах виконавчого провадження НОМЕР_12, у порядку примусового виконання ухвали Господарського суду Київської області від 08.12.2020 у справі №911/2498/18 (911/2583/20) ДП «Сетам» організовано проведення електронних торгів з продажу належного ТОВ «ЗВ Ріелті» Майнового комплексу, номер лоту 464865, дата проведення аукціону - 30.04.2021 о 8:00, стартова ціна 242 009 000,00 грн, гарантійний внесок 12 100 450,00 грн. Переможцем торгів (протокол №536717 від 30.04.2021) визначено ТОВ «Перформ Стандарт» з особливою ставкою на суму 307 351 450,00 грн;

- 16.11.2021 року - через відсутність перерахування коштів від ТОВ «Перформ Стандарт» організатором ДП «Сетам» сформовано протокол №559938 від 16.11.2021, яким визначено переможцем торгів ТОВ «Фінтакт»;

- 06.02.2025 року - ДП «Сетам» сформовано протокол №464865 проведення електронного аукціону (торгів), яким встановлено строк оплати для ТОВ «Фінтакт» - до 20.02.2025. Сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця становить 291 983 868,00 грн;

- 21.02.2025 року - у зв`язку з відсутністю оплати за лотом від ТОВ «Фінтакт» ДП «Сетам» сформовано протокол №629897, яким визначено переможцем торгів ТОВ «Тіквел Компані» та встановлено строк оплати для ТОВ «Тіквел Компані» до 07.03.2025. Сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця становить 291 983 858,50 грн;

- 06.03.2025 року - постановою приватного виконавця ОСОБА_6 від 03.06.2025 було відкладено проведення виконавчих дій, а після їх поновлення ДП «Сетам» було встановлено новий строк для оплати для ТОВ «Тіквел Компані» до 04.04.2025 року.

До того ж, встановлено, що за інформацією з відкритих джерел, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року відкрито провадження у справі №910/1539/21 про банкрутство ТОВ «ЗВ Ріелті», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, визнано приватне АТ «Росава» кредитором ТОВ «ЗВ Ріелті» на загальну суму 348 740 552,17 грн.

У зв`язку з тим, що згідно інформації з ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 21.03.2025 року у справі №910/1539/21 (910/2112/25), а саме: «Ухвалою суду від 24.02.2025 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Фінтакт» про забезпечення позову до подання позовної заяви, задоволено повністю. Із метою забезпечення позову до подання позовної заяви заборонити ДП «Сетам» (01001, місто Київ, вул. Стрілецька, 4-6, код СДРПОУ 39958500) та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 (01024 м. Київ, пров. Козловського Івана, 4 офіс 1), іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження: Майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею: 6 715,8 кв.м, (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, номер лоту 464865, аукціон (торги), які відбулися 30.04.2021 (https://setam.net.ua/auction/464625), здійснювати будь-які дії спрямовані на проведення оформлення результатів таких торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про такі торги. Заборонено будь-яким особам (державним реєстраторам на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів) будь-яким органам (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям, приватним виконавцям, Державному підприємству «Сетам» (01001, місто Київ, вул. Стрілецька, 4-6, код СДРПОУ 39958500), здійснювати будь-які дії (в тому числі реєстраційні) щодо продажу, відчуження будь-яким іншим способом (в тому числі шляхом дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-яких обтяжень, передачу в іпотеку тощо), будь-якого іншого обтяження, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів стосовно: Майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею: 6 715,8 кв.м, (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, номер лоту 464865 (https://setam.net.ua/auction/464625). Розгляд справи призначено на 30.04.2025 о 14:00 год.», банк здійснив запит документів у приватного виконавця ОСОБА_6 , а саме ухвали суду або інших відповідних документів, які скасовують заборону здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження Майнового комплексу(номер лоту 464865) або пояснення стосовно підстав, за яких розрахунок за лот №464865 здійснюється всупереч накладеної ухвалою суду заборони. У відповідь на запит, приватним виконавцем ОСОБА_6 надані письмові пояснення, у яких зазначено, що «....дії, які не заборонені вказаною ухвалою - внесення оплати покупцем, оскільки це фінансове зобов`язання, а не дія з відчуження або оформлення прав. Переможець аукціону не є стороною спору у судовій справі, не здійснює дій з оформлення майна, не входить до переліку суб`єктів, яким прямо заборонені дії в ухвалі. Відповідно покупець не може вважатися «іншою стороною» у значенні вищезгаданої ухвали».

Додатково виявлено, що ТОВ «Тіквел Компані» зареєстровано 23.04.2021 - за декілька днів до проведення електронних торгів з продажу майнового комплексу (номер лоту 464865), які відбулись 30.04.2021 року. Протягом 2021-2024 рр., згідно наявної в «Ю-контрол» фінансової звітності, ТОВ «Тіквел Компані» не здійснювало господарської діяльності, оскільки відповідні показники у цій звітності не мають значень, а мають місце лише показник дебіторської заборгованості на суму 12,0 млн. грн.. та показники витрат, які накопичились у показнику непокритого збитку на кінець 2024 року у сумі 4,5 млн. грн. Джерела походження коштів відправника платежу банку встановити не вдалось. На запит цієї інформації/документів у приватного виконавця ОСОБА_6 , до банку надійшла відповідь про відсутність повноважень у приватного виконавця для перевірки джерел походження коштів переможця аукціону.

Через день, після здійснення зазначеної фінансової операції, 26.03.2025 року, згідно інформації з аналітичного ресурсу «Ю-контрол» у відправника платежу ТОВ «Тіквел Компані» змінився кінцевий бенефіціарний власник: був - ОСОБА_18 , став - ОСОБА_11 , а боржник ТОВ «ЗВ Ріелті» () має відношення до групи «Група Костянтина Жеваго». Крім того, у відкритих джерелах наявна інформація щодо зв`язку з ОСОБА_12 , а саме: «Кілька років тому Фонд гарантування вкладів продав цей дім на аукціоні за 210 мільйонів гривень компанії «ЗВ Ріелті». Останню медіа пов`язують з колишнім народним депутатом та мільярдером Костянтином Жеваго». Переможець аукціону платник за фінансовою операцією ТОВ «Тіквел Компані», яке, за наявною на порталі «Ю-контрол», інформацією входить у групу «Група ТЕЦ». Партнером по деяких компаніях, що входять до складу групи, є брат засновника ФПГ «Фінанси та кредит» ОСОБА_16 .

Тож, у зв`язку з тим, що 12.02.2025 року РНБО України ввела санкції на ОСОБА_13 , які, зокрема, передбачають безстрокове блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, наявна підозра, що через ТОВ «Тіквел компані» ОСОБА_13 намагається залишити актив в полі свого впливу (через групу Група ТЕЦ, партнером якої є брат ОСОБА_13 ), використовуючи схему легалізації коштів невідомого походження, шляхом проведення розрахунків між пов`язаними з ним компаніями.

Враховуючи вищезазначене, АТ КБ «ПриватБанк» було прийнято рішення щодо зупинення фінансової операції, внесеної до реєстру АТ КБ «ПриватБанк» 27.03.2025 за № 89838, на підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закону) №361-IX від 06.12.2019 р.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що кошти за вищезазначеною зупиненою фінансовою операцією зараховані 27.03.2025 року на рахунок НОМЕР_13. Залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 в межах зарахованої суми - 291 983 858,50 грн.

Від АБ «Південний» отримано інформацію щодо реєстраційних даних компанії ТОВ «Тіквел компані» та походження коштів на її рахунку № НОМЕР_4 .

Так, 25.03.2025 року, на користь вищевказаного рахунку було здійснено два зарахування на загальну суму 295 270 117,50 грн., а саме:

- 110 719 117,50 грн. з рахунку № НОМЕР_9 , який належить ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Каскад-Інвест» ()4, з призначенням «оплата забезпечувального платежу, зг. попереднього дог. купівлі-продажу нерухомого майна за реєстр. №4 від 19.03.2025»,

- 184 551 000,00 грн. з рахунку № НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_11 (РНОКШ1 НОМЕР_11 ), з призначенням «надання поворотної фінансової допомоги згідно Договору 25-03.2025 від 25 березня 2025 року».

В подальшому, в цей же день, кошти з рахунку компанії ТОВ «Тіквел компані» були перераховані на користь ДП «Сетам» () на суму 3 267 121,50 грн. та на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 291 983 858,50 грн.

Фінансові операції ОСОБА_6 :

Упродовж 2015-2025 рр., фінансові операції проведені ОСОБА_6 в основному пов`язані з стягненням боргу та коштів згідно наказу або постанови суду загальною сумою 16,43 млн. грн., переказом коштів за придбання ДП «Сетам» на загальну суму 298,01 млн. грн., у тому числі готівкові/безготівкові платежі від ряду фізичних осіб на користь ОСОБА_6 на загальну суму 6,02 млн. грн.., а також 291,98 млн. грн. на користь компанії ТОВ «Тіквел компані» саме від ОСОБА_6 .

Фінансові операції ОСОБА_11 :

Упродовж 2020-2025 рр., фінансові операції проведені ОСОБА_11 пов`язані з готівковими коштами, зокрема зняття готівкових коштів на загальну суму 130,64 млн. грн. та внесення на загальну суму 52,24 млн. грн., а також картковими розрахунками на загальну суму 17,73 млн. грн.

Повідомлень щодо здійснення фінансових операцій з переказу фінансової допомоги на користь компанії ТОВ «Тіквел компані» отримано не було.

Держфінмоніторингом здійснено аналіз інформації щодо фінансових операцій, проведених по рахунку компанії ТОВ «Тіквел компані», та інших суб`єктів, які пов`язані з нею.

Від АТ КБ «ПриватБанк» отримано інформацію стосовно зупинення фінансової операції, внесеної до реєстру АТ КБ «ПриватБанк» 27.03.2025 року, між компанією ТОВ «Тіквел Компані» (відправник) та приватним виконавцем ОСОБА_6 (отримувач) на суму 291,98 млн. грн. за майно ДП «Сетам», яка може бути пов`язана з легалізацією коштів, одержаних злочинним шляхом, а також, ймовірно, обходом санкційних обмежень, накладених на ОСОБА_13 .

Згідно аналізу інформації від банківської установи, джерелом походження вищевказаних коштів є зарахування від ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Каскад-Інвест», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_19 , на суму 110,72 млн. грн. за майно та від ОСОБА_11 на суму 184,55 млн. грн., у якості фінансової допомоги.

Разом з цим, слід зазначити, що згідно інформації з ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 21.03.2025 року у справі №910/1539/21 (910/2112/25), на ДП «Сетам» та ОСОБА_6 накладено заборону здійснювати будь-які дії, спрямовані на продаж або відчуження майна.

Крім того, 26.03.2025 року, у компанії ТОВ «Тіквел Компані» змінився кінцевий бенефіціарний власник з ОСОБА_18 , який є депутатом Київської міської ради та якого пов`язують бізнес діяльністю з ОСОБА_13 через Білоцерківську ТЕЦ, на ОСОБА_11 .

Згідно аналізу інформації з баз даних Держфінмоніторингу, ОСОБА_11 здійснював фінансові операції зі зняття готівкових коштів на загальну суму 130,64 млн. грн., яка не відповідає задекларованому ним доходу та походження якої не підтверджено офіційно.

Також, виникають сумніви щодо легітимності наданої ОСОБА_11 фінансової допомоги на суму 184,55 млн. грн. на користь ТОВ «Тіквел Компані», фінансова діяльність якої також не відповідає здійсненій фінансовій операції за майно.

Держфінмоніторингом 27.03.2025 року, відповідно до частини другої статті 23 Закону, прийнято рішення про подальше зупинення фінансової операції між компанією ТОВ «Тіквел Компані» (відправник) та приватним виконавцем ОСОБА_6 (отримувач) на суму 291,98 млн. грн. на 7 робочих днів, з 28.03.2025 по 07.04.2025, включно.

Також, відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону, прийнято рішення про продовження зупинення проведення фінансової операції, внесеної АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) до реєстру 27.03.2025 за №89838, строком на 21 робочий день з 09.04.2025 по 06.05.2025 року, включно.

Відповідно до наявної інформації вбачається факт ймовірної легалізації коштів невідомого походження за участю пов`язаних з ОСОБА_13 осіб.

Держфінмоніторингом виявлено наступні індикатори підозрілості:

- наявність інформації стосовно суб`єктів, які на теперішній час перебувають під санкціями України;

- приховування справжнього призначення платежу та уникнення ідентифікації кінцевої особи, причетної до отримання переказаних коштів;

- заплутаний характер засновницько-посадових зв`язків;

- зупинення фінансової операції;

- фінансові операції пов`язані з публічним діячем (РЕР);

- невідповідність обсягів готівкових та безготівкових фінансових операцій офіційно задекларованим доходам.

Враховуючи те, що внаслідок незаконної діяльності ТОВ «Тіквел Компані» () та приватного виконавця ОСОБА_6 , скоєно особливо тяжкий злочин, передбачений частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ) з метою забезпечення відшкодування завданих державі збитків.

Прокурор зазначив, що документи та інформація по даним рахункам знаходяться лише у зазначеній банківській установі, і тому виконання арешту рахунків можливе лише у цих банках, шляхом отримання рішення суду.

Також зазначав про те, що слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами грошових коштів в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритий компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ).

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи викладене, а також те, що згідно положень ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних осіб змінюється лише за рішенням суду в порядку, встановленому законом. З огляду на викладене, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати грошові кошти на вищевказаних рахунках, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти такий арешт.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритий компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами в сумі 291 983 858,50 грн., що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Заборонено розпоряджатися грошовими коштами на рахунках приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), коштами на рахунку № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Задовольняючи дане клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року, слідчий суддя виходив з наступних встановлених обставин та наведених ним висновків.

Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 24.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, з метою збереження майнового комплексу (готелю Військово-Микільського монастиря площею 6 715,8 кв.м.) в полі власного впливу, шляхом проведення фінансових операцій з використанням реквізитів ТОВ «Тіквел Компані» (код 44377869), легалізували кошти, одержані злочинним шляхом, в особливо великих розмірах.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 21.03.2025 року у справі №910/1539/21 (910/2112/25), заборонено ДП «Сетам» (01001, місто Київ, вул. Стрілецька, 4-6, ) та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 (01024 м. Київ, пров. Козловського Івана, 4 офіс 1), іншим особам здійснювати будь-які дії спрямовані на відчуження: Майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею: 6 715,8 кв.м, (будинок готелю Військово - Микільського монастиря (пам 'ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, номер лоту 464865, аукціон (торги), які відбулися 30.04.2021 (https://setam.net.ua/auction/464625), здійснювати будь-які дії спрямовані на проведення оформлення результатів таких торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про такі торги. Заборонено будь-яким особам (державним реєстраторам на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів) будь-яким органам (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям, приватним виконавцям, Державному підприємству «Сетам» (01001, місто Київ, вул. Стрілецька, 4-6, код СДРПОУ 39958500), здійснювати будь-які дії (в тому числі реєстраційні) щодо продажу, відчуження будь-яким іншим способом (в тому числі шляхом дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-яких обтяжень, передачу в іпотеку тощо), будь- якого іншого обтяження, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів стосовно: Майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею: 6 715,8 кв.м, (будинок готелю Військово - Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, номер лоту 464865 (https://setam.net.ua/auction/464625).

Разом з цим, 26.03.2025, у компанії ТОВ «Тіквел Компані» змінився кінцевий бенефіціарний власник з ОСОБА_18 , який є депутатом Київської міської ради та якого пов`язують бізнес діяльністю з ОСОБА_13 через Білоцерківську ТЕЦ, на ОСОБА_11 .

Згідно аналізу інформації з баз даних Держфінмоніторингу, ОСОБА_11 здійснював фінансові операції зі зняття готівкових коштів на загальну суму 130,64 млн. грн., яка не відповідає задекларованому ним доходу та походження якої не підтверджено офіційно.

Також, виникають сумніви щодо легітимності наданої ОСОБА_11 фінансової допомоги на суму 184,55 млн. грн. на користь ТОВ «Тіквел Компані», фінансова діяльність якої також не відповідає здійсненій фінансовій операції за майно.

Держфінмоніторингом 27.03.2025 року, відповідно до частини другої статті 23 Закону, прийнято рішення про подальше зупинення фінансової операції між компанією ТОВ «Тіквел Компані» (відправник) та приватним виконавцем ОСОБА_6 (отримувач) на суму 291,98 млн. грн.. на 7 робочих днів, з 28.03.2025 по 07.04.2025 року, включно.

Також, відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону, прийнято рішення про продовження зупинення проведення фінансової операції внесеної АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) до реєстру 27.03.2025 за №89838, строком на 21 робочий день з 09.04.2025 по 06.05.2025, включно.

Внаслідок незаконної діяльності ТОВ «Тіквел Компані» () та приватного виконавця ОСОБА_6 , скоєно особливо тяжкий злочин, передбачений частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 291 983 858,50 грн., як на предмет кримінального правопорушення, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), в тому числі на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), рахунок № НОМЕР_4 , відкритого компанією ТОВ «Тіквел Компані» () у АБ «Південний» (МФО 328209, ) з метою забезпечення відшкодування завданих державі збитків.

Таким чином, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явленням обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

На переконання колегії суддів, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно (грошові кошти та рахунки) в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку про те, що арештоване майно (грошові кошти та рахунки), відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках, могли бути об`єктом кримінально - протиправних дій та могли бути використані для вчинення інших кримінальних правопорушень (легалізація (відмивання) та приховування майна, отриманого злочинним шляхом), що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту, як речового доказу, з метою збереження.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційних скарг про невідповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є необґрунтованими.

Твердження апелянтів про те, що судом достеменно не встановлено власника арештованого рахунку НОМЕР_13, на якому знаходяться кошти у сумі 291 983 858,50 грн., не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слід зазначити, що досудове розслідування на даний час ще триває і ці обставини також підлягають перевірці при його проведенні, тому в такому випадку, вбачається за можливе застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Доводи апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, доводи апелянтів - власників майна про те, що вони не мають жодного відношення до обставин, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, є передчасними та такими, що не є предметом оцінки слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Посилання апелянтів на те, що суд, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, не дослідив та не взяв до уваги ту обставину, що арештоване майно не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого накладався арешт, колегія суддів не бере до уваги, позаяк ці доводи обґрунтованості висновків слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна не спростовують, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Прокурором при розгляді клопотання було доведено, що арештоване майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та є речовим доказом, оскільки може підтверджувати факт вчинення кримінального правопорушення, відтак, висновок слідчого судді про накладення арешту на дане майно відповідає вимогам кримінального процесуального закону та прав власників арештованого майна не порушує.

Колегією суддів перевірено і доводи апелянтів про те, що судовий розгляд проведено без повідомлення та участі власників майна та їх представників. Дана обставина знайшла своє підтвердження, однак колегія суддів цю обставину не вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягло б за собою скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням строків розгляду даної категорії клопотань відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, та з урахуванням того, що в такому випадку відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, у власників майна виникає право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, слід зауважити, що процесуальні права власників майна щодо подачі пояснень та заперечень стосовно накладеного арешту відновлено під час апеляційного розгляду, де останні не були обмеженими в своїх правах відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Не спростовують висновків слідчого судді і доводи апеляційних скарг про неспівмірність обмеження прав власників майна завданням кримінального провадження, оскільки на переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з огляду на встановлені обставини даного кримінального провадження, зважаючи на те, що на час прийняття рішення вони вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на вищезазначене майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту на банківський рахунок обмежує можливості приватного виконавця ОСОБА_6 здійснювати професійну діяльність, не є достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, та матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів.

З цих же мотивів відхиляються і доводи скарги ТОВ «Тіквел Компані» щодо обмеження у здійсненні діяльності у зв`язку з накладеним арештом.

Слід зауважити, що скаржниками не надано беззаперечних доказів на підтвердження наведених обставин неможливості здійснення товариством та приватним виконавцем їх діяльності за умови накладення арешту на майно у вигляді належних їм відкритих у банківських установах рахунків.

Також колегія суддів приймає до уваги те, що на момент розгляду апеляційної скарги ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.05.2025 року скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01.05.2025 року у справі №752/10430/25 провадження №1-кс/752/3874/24, виключно в частині накладення арешту на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ), та скасовано заборону розпоряджатися грошовими коштами на рахунку приватного виконавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України колегією судів не встановлено. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІКВЕЛ КОМПАНІ» - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4