Справа№938/499/25
Провадження № 1-кс/938/134/25
УХВАЛА

про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

20 травня 2025 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області) ОСОБА_5 , погоджене вищевказаним прокурором, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 03.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання ст. слідчого СВ Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 03.04.2025 року, про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Копія вказаного клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_4 з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 184 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено 15.04.2025 року письмове повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України (а.с. 28-29).

У судовому засіданні прокурор просив задоволити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали даного клопотання, приходить до такого висновку.

У ч.2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для слідчого судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду «обгрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду під обґрунтованою підозрою слід розуміти «розумну підозру, а не щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994 року) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 03.04.2025 року, висновком судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/109-25/5849-ФХЕД від 14.04.2025 року, показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2025 року, речовими доказами та іншими матеріалами провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, крім встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зобов`язаний також встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Водночас КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Зазначені стандарти доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 доведено наявність ризику, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, зважаючи на відомі ОСОБА_4 факти встановлення органом слідства доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно з ст.194 КПК України, якщо існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, слідчий, є достатнім для застосування слідчим суддею запобіжного заходу (ст.194 КПК України), то щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який є найменш суворим видом серед запобіжних заходів.

Слідчий за погодженням з прокурором клопоче перед слідчим суддею покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчих слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання.

У ч.2 ст.179 КПК України закріплено, що підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідчий суддя вважає, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, тобто до 15.06.2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного в кримінальному провадженні №0000050 від 03.04.2025 рокуза ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчих слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання.

Письмово під розпис повідомити ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані зобов`язання застосовуються до підозрюваного до 15.06.2025 року включно.

Виконання ухвали доручити Верховинському РВП ГУНП в Івано-Франківській області, а контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000050 від 03.04.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_10