печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, захисника - адвоката: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України, в межах кримінального провадження № 0000049 від 17.02.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України, в межах кримінального провадження № 0000049 від 17.02.2022 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 17.02.2022 року.

17.02.2025 року слідчими Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованим у м. Києві ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.146-1, ч. 2 ст. 127 КК України.

Як вказує адвокат ОСОБА_3 повідомлення про підозру ОСОБА_5 не було вручено у спосіб передбачений КПК України., стороною обвинувачення недотримана процедура вручення повідомлення про підозру, отже ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Так, сторона обвинувачення 17.02.2025 року направила поштою повідомлення про підозру, на колишню адресу, де проживав ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_1 , а 04.06.2024 року ОСОБА_5 виїхав на постійне проживання за межі України до Королівства Норвегія.

У судове засідання 06.06.2025 року з`явились особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні слідчий подав заперечення на скаргу, у задоволенні скарги просив відмовити з підстав зазначених у запереченнях.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив задовольнити.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 дослідивши матеріали скарги, заперечення слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 17.02.2022 року.

17.02.2025 року слідчими Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 17.02.2025 року складено та підписано старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 за погодженням прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , з додержанням вимог ст. 276, 277 КПК України.

17.02.2025 року, згідно опису вкладення до цінного листа, вказане повідомлення про підозру з пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного, з описом вкладення направлено за адресою АДРЕСА_1 в подальшому вказане не було вручено ОСОБА_5 та повернулось відправнику.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною прикордонною службою України надано відомості про перетин кордону ОСОБА_5 , так постановою слідчого від 31.03.2025 року його оголошено в міжнародний розшук.

Згідно зі ст. 278 КПК України передбачена процедура вручення повідомлення про підозру.

Відповідно до рапорту старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 21.02.2025 року у якому вказано, що ОСОБА_5 на виклики слідчого не зявляється, за адресою місця проживання було направлено повідомлення про підозру, яке останнім одержано не було, тому слідчий здійснює вручення повідомлення відповідно до ст. 111, ст. 135, ст. 278 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 135 КПК, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відтак, у матеріалах спарви міститься підтвердження про вручення повідомлення про підозру директору ТОВ «Обслуговуючої компанії «Синергія 3+» за адресою якого проживав ОСОБА_5 .

Як вказано у ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Окрім того, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2025 року у справі № 757/15882/25-к відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчий суддя вважає, що доводи адвоката ОСОБА_3 щодо неналежного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 не знайшли підтвердження та за своїм змістом повідомлена підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України, в межах кримінального провадження № 0000049 від 17.02.2022 року, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 26, 107, 111, 135, 276-278, 303, 307-309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 127 КК України, в межах кримінального провадження № 0000049 від 17.02.2022 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали об 11 год. 00 хв. 10.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1