Справа № 309/2269/25
Провадження № 1-кс/309/388/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000063, внесеного до ЄРДР 29.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000063, внесеного до ЄРДР 29.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на рахунок банківської картки ПуАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, 27.01.2025 ОСОБА_5 перейшла за невстановленим посиланням, де увела дані своєї банківської картки, відкритої в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_2 , після чого з її банківського рахунку невідомою особою з корисливих мотивів із використанням інформаційно телекомунікаційних систем були протиправно списані двома транз акціями грошові кошти в сумі 24 245 гривень та 13 135 гривень на невстановлений рахунок.

Проведеними заходами встановлено, що в день події 27.01.2025 близько 18:45 години заявниці було здійснено телефонний виклик з номеру мобільного телефону НОМЕР_3 . ОСОБА_5 мобільний телефон не взяла, та після списання грошових коштів перетелефонувала на вказаний номер. Невідома особа підняла слухавку та запитала чи ОСОБА_5 телефонує з приводу грошової допомоги від держави. Після повідомлення від ОСОБА_5 про списання коштів, невідома особа поставила слухавку.

На підставі постанови прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 отримано тимчасовий доступ щодо з`єднань мобільних телефонів номеру мобільного НОМЕР_3 . Встановлено, що 27.01.2025 о 18:42 хвилині на номер мобільного телефону, що належить потерпілій було здійснено телефонні виклики з номеру НОМЕР_3 з імей НОМЕР_4 , азимут 210, базова станція АДРЕСА_1 . Оперативним шляхом встановити кому саме належить або використовує мобільний номер телефону НОМЕР_3 не представилось можливим.

Також в ході проведення слідчих дій встановлено, що з банківської картки, відкритої в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій, відбулися наступні транзакції:

27.01.2025 о 18:45:24 годині в розмірі 13 000 гривень на картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в ПуАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

27.01.2025 о 18:45:19 годині в розмірі 24 000 гривень на картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в ПуАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі постанови прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 отримано тимчасовий доступ до банківського рахунку № НОМЕР_1 . Встановлено, що банківський рахунок належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Княжичі Броварського району Київської області, місце реєстрації проживання останнього: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , запис №(УНЗР) 933, можливий номер мобільного телефону НОМЕР_6 .

Отже, ці кошти є об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки переведені без відома та дозволу власника, шляхом використанням електронно-обчислювальної техніки через несанкціонований доступ до рахунків зазначеної юридичної особи, а отже відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у клопотанні просив про розгляд клопотання про арешт рахунку банківської картки без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.

Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії, визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000063, внесеного до ЄРДР 29.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на на рахунок картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в ПуАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Княжичі Броварського району Київської області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , запис №(УНЗР) 933, з метою збереження речового доказу, а також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення шляхом заборони користуватись та відчужувати кошти, які знаходяться на банківському рахунку.

Негайне виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали, копію ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1