Справа № 308/6986/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

25 липня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна у рамках кримінального провадження №0000035.

Подане клопотання мотивує тим, що у рамках кримінального провадження №0000035 в ході проведеного обшуку 29.07.2024 за ухвалою суду було вилученого його майно, а саме: жорсткий диск Toshiba 1TB 7200rpm 32MB DT01ACA100 3/5 SATA III та жорсткий диск Toshiba P300 2TB 7200rpm 64MB HDWD120UZSVA 3.5 SATA III.

Вказує, що копію протоколу обшуку йому не було надано, а відтак не має можливості зазначити серійні номери даних накопичувачів. Зазначає, що на момент подання цього клопотання йому стало відомо, що перевірка зазначених жорстких дисків не виявила на них жодної інформації, яка б мала значення для кримінального провадження. Вважає, що оскільки зазначені носії інформації не містять доказової бази, їх подальше утримання є безпідставним, що порушує його право на володіння власним майном.

З посилання на норми ст. 169 КПК України просить слідчого суддю зобов`язати відповідний орган досудового розслідування повернути йому тимчасово вилучене майно: жорсткий диск Toshiba 1TB 7200rpm 32MB DT01ACA100 3/5 SATA III та жорсткий диск Toshiba P300 2TB 7200rpm 64MB HDWD120UZSVA 3.5 SATA III; включити дане клопотання до матеріалів справи та розглянути його у встановленому законом порядку.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 липня 2025 року, справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргою, слідчий суддя дійшов висновку, про відмову у відкритті провадження, з огляду на таке.

Статтею 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) серед основних засад кримінального провадження, передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зміст якого розкривається у ст. 24 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст. ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржено такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи -заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим -особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом -підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним. Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

Так, ст. 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 220 КПК України вбачається, що обов`язок з розгляду клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження покладено на слідчого, дізнавача та прокурора, слідчий суддя у свою чергу до даного переліку не належить.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_2 остстанній просить слідчого суддю зобов`язати відповідний орган досудового розслідування повернути йому тимчасово вилучене майно: жорсткий диск Toshiba 1TB 7200rpm 32MB DT01ACA100 3/5 SATA III та жорсткий диск Toshiba P300 2TB 7200rpm 64MB HDWD120UZSVA 3.5 SATA III.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З поданого клопотання вбачається, що обшук в ході якого було вилучено належне ОСОБА_3 майна був проведений 29.07.2024 року.

Інформація про накладення арешту на вилучене майно від 29.07.2024 року слідчому судді не надана, в матеріалах даного клопотання відсутня.

У даному випадку, якщо на тимчасово вилучене майно від 29.07.2024 року було накладено арешт, то заявнику необхідно звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Окрім того слід зазначити, що слідчому судді не надана інформація, що прокурор у даному кримінальному провадженні звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а також не надано інформації, що за ухвалою слідчого судді чи суду у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна було відмовлено.

Також в даному випадку, з матеріалів клопотання, не надається за можливе встановити, що заявник або власник майна звертались до прокурора або слідчого з заявою або клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя звертає увагу, що чинним КПК України не визначено порядок розгляду клопотання сторони захисту про повернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.

Нормами чинного КПК України не передбачено розгляд слідчим суддею клопотання сторони захисту про повернення тимчасово вилученого майна на етапі досудового розслідування.

Відтак вимоги заявника, які містяться у прохальній частині клопотання, а саме про повернення тимчасово вилученого майна, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки розгляд такого клопотання не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України та не регламентовано положеннями чинного КПК України.

З огляду на викладене, на теперішній час відсутній предмет розгляду, за наслідками якого слідчий суддя може постановити ухвалу про відкриття провадження, а безпідставне вирішення питання щодо відкриття провадження за такою скаргою за відсутності предмету оскарження є порушенням правової визначеності.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадження.

Отже, із викладеного слідує, що порушені у клопотанні питання не відносяться до повноважень слідчого судді, не входять до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за клопотанням захисника ОСОБА_2 про повернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання , разом із клопотанням та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1