печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000027 від 13.01.2017, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000027 від 13.01.2017, в якому просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування, а саме: на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:03:001:1003, :03:001:1004, :03:001:1005;

:03:001:1006, :03:001:1029, :03:001:1048,

:03001:1049, :03:001:1041, :03:001:1042,

:03001:5190, :03:001:5570, :03:001:5598,

:03001:5614, :03:001:5616, :03:001:5619,

:03001:5704, :03:001:5706, :03:001:5966,

:03001:5973, :03:001:5974, :03:001:5975,

:03001:5978, :03:001:6792, :03:001:6793,

:03001:1040, :03:001:5278, :03:001:5285,

:03001:5344, :03:001:1043, :03:001:1030,

:03001:0723, :03:001:5189, :03:001:5201,

:03001:5204, :03:001:5200, :03:001:5203,

:03001:5352, :03:001:5353, :03:001:0145,

:03001:0376, :03:001:5202, :03:001:5205,

:03001:5554, :03:001:5599.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, з підстав у ньому зазначених. Клопотання просив задовольнити та накласти арешт на вищезазначені земельні ділянки з метою забезпечення збереження речових доказів.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання в повному обсязі, посилаючись на його необгрунтованість, не доведеність обставин, викладених у ньому, письмовими доказами, що долучені до матеріалів клопотання. У його задоволенні просили відмовити.

Представники інших власників майна до судового засідання не з`явилися до судового засідання з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про дату та час його проведення.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши письмові докази, якими воно обгрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею під час судового розгляду встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні N? 0000027 від 13.01.2017 за фактом зловживання владою або службовим становищем в результаті чого спричинено тяжкі наслідки у вигляді вибуття із державної власності земель водного фонду що розташовані на території Ходосівської сільської ради Обухівського району Київської області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання, прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області ряду осіб передано у приватну власність земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:1003, :03:001:1004, :03:001:1005, :03:001:1006, :03:001:1029, :03:001:1048, :03:001:1049, :03:001:1041, :03:001:1042, :03:001:5190, :03:001:5570, :03:001:5598, :03:001:5614, :03:001:5616, :03:001:5619, :03:001:5704, :03:001:5706, :03:001:5966,

:03:001:5973, :03:001:5974, :03:001:5975, :03:001:5978, :03:001:6792, :03:001:6793, :03:001:1040, :03:001:5278, :03:001:5285, :03:001:5344, :03:001:1043, :03:001:1030, :03:001:0723, :03:001:5189, :03:001:5201, :03:001:5204, :03:001:5200, :03:001:5203, :03:001:5352, :03:001:5353, :03:001:0145, :03:001:0376, :03:001:5202, :03:001:5205, :03:001:5554, :03:001:5599 3 цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

Надалі право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:5210 площею 1,6153 та набув ОСОБА_4 , який здійснив її поділ на окремі земельні ділянки.

Згідно даних Публічної кадастрової карти України, встановлено, що вказані земельні ділянки відведено за рахунок земель водного фонду.

3 огляду на викладене, дані земельні ділянки передано у приватну власність з порушенням вимог ст. ст. 59, 60, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 6, 88, 89 Водного кодексу України.

В подальшому, на вказаних земельних ділянках розташованих на території Ходосівської сільської ради Обухівського району (Києво-Святошинського району) Київської області побудовано котеджне містечко « Вітаград ».

В ході досудового розслідування було встановлено, що котеджне містечко налічує близько 80 будинків для проживання, що розміщуються на 20 га земельних ділянок, які нібито перебувають у приватній власності.

Вказані земельні ділянки вважаються землями сільськогосподарського призначення, тобто такі, що надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

В ході огляду без проникнення до земельної ділянки, котеджного містечка « Вітаград », розташованого в с. Ходосівка, Обухівського району, Київської області встановлено, що на момент огляду, на території, яка огороджена високим капітальним парканом і є одним цілим майновим комплексом, здійснюється будівництво будівель та споруд в зоні, де раніше проходили дренажні канали.

Більшість земельних ділянок мають цільове призначення - Для ведення особистого селянського господарства, хоча фактично використовуються для будівництва, як із порушенням земельного законодавства, так і законодавства в сфері охорони навколишнього середовища, оскільки є очевидні факти, які свідчать про те, що будівництво здійснюється на землях водного фонду.

Крім того здійснено огляд інтернет ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому в розділі «Документи на будівництво» котеджного містечка « Вітаград » відомості щодо права на виконання будівельних робіт не знайдено. Оглядом інтернет ресурсу з продажу нерухомості виявлено значну кількість щодо продажу будинків на території котеджного містечка « Вітаград ».

За правилами статті 59 Земельного кодексу у країни землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Однак громадяни та самоврядування можуть безоплатно одержати у власність лише замкнені природні водойми (загальною площею до 3 га). Натомість землі водного фонду можуть передаватися цим суб?єктам тільки на умовах оренди для визначених законом потреб четверта статті 59 Земельного кодексу України). Отже, стосовно землі водного фонду закон забороняє органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади передавати в приватну власність землю відповідного цільового призначення окремо від дозволеного для передачі об?єкта замкненої природної водойми загальною площею до 3 га.

Відповідно до ст. 85 Водного кодексу України (редакції від 04.06.2008 року) у постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об?єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.

В той же час, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов?язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендаря.

Так, в рамках даного кримінального провадження, земельні ділянки з вищевказаними кадастровими номерами визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою унеможливлення подальшого вчинення незаконних дій з вказаними речовими доказами членами злочинної групи, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на речові докази з метою їх збереження, а саме на незаконно виведені з державної власності земельні ділянки з вищевказаними кадастровими номерами.

Згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України - гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п. п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК У країни.

Відповідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки зареєстровані на праві приватної власності, а власниками являються наступні особи:

ОСОБА_4 - земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :03:001:1003, :03:001:1004, :03:001:1005, :03:001:1006, :03:001:1029, :03:001:1048, :03:001:1049, :03:001:1041, :03:001:1042, :03:001:5190, :03:001:5570, :03:001:5598, :03:001:5614, :03:001:5616, :03:001:5619, :03:001:5704, :03:001:5706, :03:001:5966, :03:001:5973, :03:001:5974, :03:001:5975, :03:001:5978, :03:001:6792, :03:001:6793, :03:001:1040, :03:001:5278, :03:001:5285, :03:001:5344;

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " БАГРАТ " ( ) - земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :03:001:1043, :03:001:1030, :03:001:0723, :03:001:5189, :03:001:5201, :03:001:5204,

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :03:001:5200, :03:001:5203, :03:001:5352, :03:001:5353, :03:001:0145, :03:001:0376;

ОСОБА_6 - земельні ділянки з наступнимикадастровими номерами: :03:001:5202, :03:001:5205, :03:001:5554;

ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ " САДОВЕ ТОВАРИСТВО "АРГЕНТУМ-ПЛЮС " (код ЄРДПОУ 35548532 ) - земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:5599.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 171 КПК України прокурором до клопотання не додано документів, що підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати, станом на дату розгляду такого клопотання, а відтак слідчий суддя позбавлений можливості перевірити необхідність та актуальність застосування такого виду заходу забезпечення та обмеження права власності особи у конкретному випадку.

Окрім того, до матеріалів клопотання не долучено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження земельними ділянками з такими кадастровими номерами: :03:001:1043, :03:001:1030, :03:001:0723, :03:001:5189, :03:001:5201, :03:001:5204, :03:001:5599.

Також слід зазначити наступне.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено в клопотанні, прокурор звертається до суду з клопотанням про арешт земельних ділянок, які постановою слідчого визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, у даному випадку, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити відповідність та зазначеної мети арешту майна «збереження речових доказів», як і відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, оскільки виходячи зі змісту постанови про визнання речовим доказом /т. 1 а.с. 160-162/ - остання не містить жодного із переліку критеріїв відповідності такого майна ознакам речового доказу, що зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

У зв`язку із наведеним клопотання не може бути розглянуте по суті вимог і за таких обставин на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокурору зі встановленням строку в сімдесят дві години для усунення відповідних недоліків.

Керуючись ст. ст. 171, 172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000027 від 13.01.2017 - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1