Справа №583/6033/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/766/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/6033/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2025 про залишення без задоволення його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами,

установила:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, оскільки суд не розглянув по суті вказані ним у заяві нововиявлені обставини і помилково порахував їх виключними обставинами, які встановлюються у іншому порядку. Зазначені ним конкретні протиправні дії судді під час ухвалення вироку Охтирським міськрайонним судом Сумської області від 30.06.1999 за ст. 176-3 КК (1960 р.) доводять сумнів у його неупередженості.

02.12.2024 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_8 про перегляд вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.1999 за нововиявленими обставинами, яка обґрунтована тим, що під час розгляду справи по суті із надуманих суддею підстав його було направлено на судово-психіатричну експертизу, що є доказом особистої зацікавленості судді ОСОБА_9 . Такі обставини виключали участь даного судді в кримінальному провадженні та є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, так як справа відносно нього розглядалась незаконним складом суду. Постанову про призначення експертизи він побачив після закінчення судового процесу, тобто на момент судового розгляду ці обставини не були відомі ні йому, ні суду. Крім того, вказує, що ОСОБА_10 не була суддею, тобто не було об`єктом злочину за ст. 176-3 КК (1960 р.).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2025 вказану заяву ОСОБА_8 залишено без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що викладені у заяві засудженого обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_11 надійшло письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутність, а ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просив розглядати її без його участі, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (ч. 1-2 ст. 459 КПК). При цьому обставини, передбачені п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили; обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру, а перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається (ч. 5 ст. 459 КПК).

Верховний Суд у ряді своїх рішень в справах № 754/4860/14-к, 423/1623/15-к, 583/2535/17 констатував, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто, необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу «юридичної визначеності», про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справі «Желтяков проти України»), який виснував що, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановления нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Таким чином, нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності, чого у даному кримінальному провадженні установлено не було.

Розглянувши заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані ОСОБА_8 обставини не можна вважати нововиявленими у розумінні положень ст. 459 КПК, оскільки доводи заявника щодо упередженості суду через викладені ним у постанові від 10.03.1999 мотиви про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. При цьому вирок суду був переглянутий в апеляційному порядку, набрав законної сили і був звернутий до виконання у встановлений законом спосіб.

За таких обставин, доводи заявника фактично зводяться до оскарження вироку з питань його неправильності і неповноти та вирішення питань про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні і їх переоцінку, зокрема постанови суду про призначення експертизи, у зв`язку з чим їх не можна визнати нововиявленими у розумінні положень ст. 459 КПК.

Так, ОСОБА_8 був засуджений вироком Охтирського районного суду Сумської області від 30.06.1999, зміненим ухвалою судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 за ст. 176-3 КК (1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.1999 на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію» від 16.07.1999 ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 17 днів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що експертиза відносно нього була призначена суддею ОСОБА_9 , який був упереджений, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини були предметом ретельного розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій як при ухваленні вироку, так і при його перегляді в апеляційній інстанції. При цьому твердження ОСОБА_8 фактично зводяться до повторного перегляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, тобто повторного дослідження доказів, вимоги їх оцінки, що суперечить положенням ст. 7 КПК, у тому числі і такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке включає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Враховуючи, що усім фактичним обставинам кримінальної справи відносно ОСОБА_8 була надана належна правова оцінка із відповідними обґрунтуваннями та мотивами як судом першої, так і апеляційної інстанції, то колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що оскаржуване ним судове рішення є незаконним.

На підставі викладеного, колегія суддів не убачає будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги, тому оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2025 про залишення без задоволення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишити без змін, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4