Справа № 192/2325/25
Провадження № 1-в/192/505/25
Ухвала

Іменем України

17 вересня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2020 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

за участю учасників провадження:

представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

Початок строку: 15.09.2020 року

Кінець строку: 15.03.2026 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про умовнодострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 2/3 частини покарання, до праці ставиться відповідально: працевлаштований в цеху ДОЦ на дільниці з виготовлення «єгози» для потреб ЗСУ, має п`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень за порушення режиму утримання немає. Залучений до програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Правова освіта». Вирішено питання реєстрації. Заборгованості за виконавчими листами немає.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Суд вислухавши представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений, який відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з травня 2024 року по теперішній час в цеху ДОЦ на дільниці з виготовлення «єгози» для потреб ЗСУ. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а. с. 6) та матеріалів особової справи засудженого, на даний період часу має лише п`ять заохочень, що застосовані до нього 13 липня 2021 року, 13 жовтня 2022 року, 20 липня 2023 року, 19 жовтня 2023 року та 15 липня 2025 року, тобто за 2021 рік та 2022 рік, раз на рік, а за 2024 рік заохочень немав. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявні в засудженого заохочення мають разовий, а не систематичний характер і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання стягнень за порушення режиму утримання немає (а. с. 6). Згідно наявних в особовій справі характеристик та висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 17 травня 2024 року засуджений за весь період відбування покарання характеризувався задовільно, не приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу, в заходах соціально-виховного характеру (а. о. с. 19, 27, 49). На даний час засуджений згідно Висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 29 серпня 2025 року вказану поведінку змінив. Таким чином суд не може визнати поведінку засудженого за весь період покарання сумлінною, а останні зміни в поведінці засудженого на думку суду обумовлені бажанням засудженого підстроїти свою поведінку під необхідні критерії для умовно-дострокового звільнення, а не для доведення свого виправлення.

Посилання представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» на відсутність в засудженого порушень режиму утримання під час перебування в колонії, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1