Справа № 761/9941/25
Провадження № 1-кс/761/7155/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, у кримінальному провадженні № 420 241 000 000 003 08 від 16.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (далі - ТУ ДБР у м. Києві), ОСОБА_4 від 23.12.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 241 000 000 003 08 від 16.10.2024.

Вказане рішення заявник вважав незаконним, наполягав на тому, що кримінальним правопорушенням йому завдана моральна шкода, внаслідок неправомірних дій уповноважених осіб ГСУ СБ України та Офісу Генерального прокурора, які виразились у неналежному здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 003 68, чим завдано ОСОБА_3 моральних страждань.

Зазначена обставина відповідно до ст. 55 КПК України, на думку ОСОБА_3 , є підставою для визнання його потерпілим.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ТУ ДБР у м. Києві, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою у розгляді скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до матеріалів скарги, досудове розслідування кримінального провадження № 420 241 000 000 003 08 від 16.10.2024 здійснюється на підставі заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про вчинення неправомірних дій уповноваженими особами ГСУ СБ України та Офісу Генерального прокурора, які відповідно до тверджень заявника, виразились у неналежному здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 003 68.

Заявник звернувся до органу досудового розслідування з клопотаннями про визнання його потерпілим, оскільки вважав, що неправомірними діями працівників ГСУ СБ України та Офісу Генерального прокурора йому заподіяно моральної шкоди.

Постановою від 23.12.2024 слідчий ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 через відсутність доказів спричинення останньому такої шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні визнається фізична особа, якій кримінальним правопорушенням з-поміж іншого завдано моральної шкоди.

У силу ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Отже, процесуальний статус потерпілого фізична особа може отримати, зокрема, коли внаслідок вчиненого кримінального правопорушення цій особі спричинена моральна шкода як результат протиправної поведінки щодо неї, членів сім`ї чи близьких родичів.

Визначальним у цьому випадку є те, що душевні страждання є наслідком саме протиправної поведінки.

З наведеного витікає, що особа, яка вважає, що внаслідок неправомірних дій їй завдана моральна шкода, має навести, у чому саме полягає така шкода та якими неправомірними діями її заподіяно.

ОСОБА_3 посилається на протиправну (з його точки зору) поведінку працівників ГСУ СБ України та Офісу Генерального прокурора під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 003 68.

Поряд із цим, доводи заявника про те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою не знаходять свого підтвердження, оскільки до матеріалів скарги та у судовому засіданні не надано доказів, які б переконливо свідчили, що кримінальним правопорушенням, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 241 000 000 003 08 від 16.10.2024, завдано шкоди ОСОБА_3 .

Отже, слідчий суддя вважає, що рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим ґрунтується на фактичних обставинах.

Виходячи з сукупності встановлених обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 303, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 23.12.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 241 000 000 003 08 від 16.10.2024 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1