Провадження № 1-кс/344/5681/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000981 від 06 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

15 серпня 2025 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна .

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 червня 2025 року в межах кримінального провадження №0000981 від 06 червня 2025 року було накладено арешт на його мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g 045». Заявник є особою з інвалідністю ІІ групи, непрацездатним, з пенсії оплачує кредит за даний телефон.

Враховуючи наведене, заявник просить скасувати арешт, накладений на мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g 045» (а.с. 1).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15 серпня 2025 року, дане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 5).

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги клопотання у повному обсязі, просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що планується проведення товарознавчої експертизи, тому підстави для накладення арешту на майно ще наявні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000981 від 06 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000981, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

20 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в межах кримінального провадження №0000981 від 06 червня 2025 року накладено арешт на вилучений під час проведення огляду місця події 12 червня 2025 року мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g 045», імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto e 14», імеі 1: НОМЕР_4 ; імеі 2: НОМЕР_5 , із сім-картою НОМЕР_6 , які опечатано та поміщено в паперовий конверт (а.с.2-3).

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Заявником у клопотанні не наведено достатньо доказів, що у подальшому в арешті відпала потреба, а також на даному етапі слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на теперішній час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні й не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт майна здійснено саме з метою забезпечення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що заявником не доведено обставин, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя дійшла висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 170, 171, 174, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000981 від 06 червня 2025 року відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1