Справа № 755/6625/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 06.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2024 року було замінено покарання на пробаційний нагляд на строк 5 років; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2025 за ч. 1 ст. 309, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

в с т а н о в и в :

органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 06.03.2025, відповідно до обвинувального акта встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

06.03.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 перебував поблизу парку «Аврора», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, 19, де на землі, біля лісопарковій зоні, знайшов згорток, який був обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору в якому знаходився пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору.

Будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_2 припустив, що знайшов чиюсь «закладку - схованку» психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 підняв із землі знайдений ним згорток, побачив, що всередині знаходиться пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору, впевнився, що дійсно у даному пакеті міститься кристалоподібна речовина, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, тим самим, вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання без мети збуту психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

В подальшому ОСОБА_2 помістив незаконно придбаний ним згорток до правої кишені штанів, в які був одягнений, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_2 , зберігаючи при собі вищевказану речовину, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, пішов далі по особистих справах.

Того ж дня, приблизно о 15 годині 10 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, 28-А, працівниками поліції виявлено ОСОБА_2 , який повідомив, що зберігає при собі згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, в якому знаходиться пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після цього, на вказане місце за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, 28-А викликана слідчо-оперативна група Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, для проведення обшуку затриманої особи.

06.03.2025 в період часу з 15 години 33 хвилини до 15 години 39 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, 28-А, дізнавачем відділу дізнання, у присутності двох понятих проведено обшук затриманої особи, під час якого у ОСОБА_2 в правій кишені штанів виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, в якому знаходився пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,375 г., яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/14308-НЗПРАП від 13.03.2025:

1. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Маса PVP в речовині становить 0,375 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовинибез мети збуту.

Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 про те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснені положення ч. 2 ст. 301 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження, та погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 своїм підписом підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження міститься заява обвинуваченого ОСОБА_2 про те, що він на замісній метадоновій/метафіновій терапії на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Тим самим обставини вчинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога він не перебуває, має постійне місце проживання, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за доцільне признати йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує положення ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, при застосуванні положень ст. 70 КК України враховано те, що законодавець чітко визначив момент у часі, що обумовлює слушність застосування правила визначеного ст.70 КК України - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили, в той час, як в постанові від 01 червня 2020 року в справі №766/39/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи при визначенні остаточного покарання та правил, на підставі яких воно має бути сформованим, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набранням ним законної сили.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання з урахуванням вчинення останнім кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року та застосувати ч. 1 і ч. 4 ст. 70 КК України.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_2 слід призначити з урахуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2025, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний носій інформації (DVD-R), який упакований до білого паперового конверту - залишити при матеріалах кримінального провадження; психотропну речовину, обіг якої обмежено PVP, загальною масою 0,375 мг, що передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 023888) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 183 грн 60 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/14308-НЗПРАП від 13 березня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1