Справа № 314/3387/25
Провадження № 1-кс/314/990/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. 384 КК України,

за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла зазначена скарга в якій скаржник ОСОБА_3 просить внести відомості до ЄРДР за його заявою від 26.07.2025р.(№ 13552) за ст. 384 КК України, з визнанням бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу такого невнесення протиправними , при цьому заява обґрунтована тими обставинами, що ОСОБА_5 та група осіб вказана в постанові від 01.05.2025 року про закриття кримінального провадження 0000162 надала неправдиві відомості дізнавачу під час досудового розслідування що призвело до укривання злочину скоєного в суді у справі 314/1250/18, також не врахована справа 314/3549/17 та показання ОСОБА_5 під час допиту 21.06.2022 зізнання що в серпні 2017 отримала відповідний лист рекомендований.

Вищезазначене відділення поліції надало суду відомості згідно яких від скаржника надходили аналогічні звернення зокрема №12102 від 04.07.2025, 12260 від 07.07.2025 №12332 від 08.07.2025 №12878 від 17.07.2025, №13230 від 22.07.2025, №13552 від 26.07.2025 .

Під час проведення перевірки було письмово опитано ОСОБА_3 який повідомив, що ОСОБА_5 ввела в оману суд заволодівши земельною ділянкою, тоді як уповноваженими особами не відкривається кримінальні провадження через особисте відношення до нього, також згідно наданої доповідної поліції вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово звертався з тотожними заявами вихідні дані яких вичерпані рішеннями судів у цивільних справах, з якими останній не погоджується, в той же час були відкритті кримінальні провадження 0000090 від 16.09.2023, 0000390 від 10.06.2024 за ч.1 ст. 366 КК України), 0000257 від 18.04.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України ) та після належної перевірки провадження по ним було закрито в силу обставин , що виключають кримінальне провадження, при цьому з деякими рішеннями слідчого заявник не погодився, але скарги заявника залишилися без задоволення , крім того органом досудового розслідування розглядається в рамках кримінального провадження 50000204 кваліфіковано як самоправство) щодо користування земельною ділянкою і не сплати орендної плати, тому порушень з боку поліції не вбачають з чим погодилися прокурор, яка звернула увагу, що враховувалися не тільки показання ОСОБА_5 , а обставини справи загалом .У судовому засіданні учасинки залишилися на своїх позиціях, скаржник свої вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно талону-повідомлення ЄО 13552 від 26.07.2025 до ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те ,що допитані учасники та свідки події ввели в оману дізнавача , який закрив кримінальне провадження 0000162 за ст. 384 КК України.

Згідно змісту постанови про закриття кримінального провадження від 01.05.2025 року 5 серпня 2020 року були внесені до ЄРДР відомості за №0000162 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України . Згідно ухвали Запорізького апеляційного суду від 25.06.2025 року № 314/5276/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді від 28.05.2025 якою відмовлено в задоволенні його скарги на вищезазначену постанову старшого дізнавача ВП №2ЗРУПГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження зазначено, що: « під час досудового розслідування ОСОБА_3 надав письмові пояснення, з яких слідує, що його батько - ОСОБА_6 передав земельну ділянку, площею 9,3973 га, розташовану на території Семененківської сільської ради в оренду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », керівником якого є ОСОБА_5 , строком на 10 років, про що був укладений відповідний договір, але у зв`язку із тим, що вказаний договір оренди був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 26 грудня 2012 року, то строк його дії закінчувався 26 грудня 2022 року. Після смерті батька, ОСОБА_3 прийняв у спадщину вказану земельну ділянку. Після цього, він неодноразово звертався до керівника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки, але останньою було відмовлено, через що ОСОБА_3 був змушений звернутися до суду з позовом про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. Під час судового провадження в суді, яке проводилось за правилами спрощеного позовного провадження, тобто без участі сторін, ОСОБА_5 подала відзив на його позовну заяву, у якому зазначила неправдиву інформацію, а саме, зазначила, що орендну плату за 2016-2017 роки вона сплатила спадкоємиці померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , і пояснила, що вона заперечує проти нарахованих ОСОБА_3 сум заборгованості за орендну плату за 2016-2017 роки та пені, оскільки останній набув право власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом лише 25 липня 2017 року. ОСОБА_5 зазначила, що нею повністю сплачена орендна плата за користування земельною ділянкою, площею 9,3973 га на виконання умов договору оренди землі від 3 січня 2007 року дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , як спадкоємиці та яка також є пайовиком ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за земельною ділянкою (паєм) в розмірі 12,2869 га. На підтвердження сплати орендної плати за користування земельною ділянкою ОСОБА_7 , як спадкоємиці померлого чоловіка ОСОБА_6 , за 2016-2017 роки, ОСОБА_5 надала: копію відомості №6 нарахування орендної плати за земельні паї за 2016 рік, копію відомості №5 на виплату грошей за земельні паї за 2016 рік, копію виписки касової книги за 15 листопада 2016 року, копію відомості №2 нарахування орендної плати за земельні паї за 2017 рік, копію видаткового касового ордеру №94 від 11 жовтня 2017 року, копію виписки касової книги за 11 жовтня 2017 року, копію листа - повідомлення від 7 лютого 2018 року №6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .Також, в своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_5 вказує, що згідно наданої нею відомості №6 про нарахування орендної плати за земельні паї від 15 листопада 2016 року вона сплатила орендну плату його матері - ОСОБА_7 , що є поршуенням вимог ст. 1270 ЦК України, оскільки для вступу у спадщину повинно пройти 6 місяців з дня смерті, і саме в даних діях ОСОБА_5 полягає введення в оман суд у справі №314/1250/18. Крім того, ОСОБА_5 зазначила в суді, що він начебто жодного разу не звертався до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з повідомленням про набуття ним права власності на земельну ділянку та виплату йому орендної плати, що не відповідає дійсності (а.с. 134-136, т. 1 матеріалів кримінального провадження №0000162).Допитана 6 травня 2024 року в якості свідка ОСОБА_5 підтримала надані нею раніше покази.Так, зокрема, під час допиту 21 червня 2022 року в якості свідка, ОСОБА_5 зазначила, що з квітня 2006 року вона являється директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У 2007 році між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 був укладений договір, який зареєстрований лише у грудні 2012 року. У 2016 році помер ОСОБА_6 та його інтереси перед ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » представляла ОСОБА_7 та її син - ОСОБА_8 , вони і отримували орендну плату за 2016-2017 роки. У серпні 2017 року до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » звернувся ОСОБА_3 з листом про розірвання договору, показавши свідоцтво про право на спадщину. 16 листопада 2018 року після звершення сезонних робіт на земельній ділянці вона надіслала ОСОБА_3 запрошення, щоб він з`явився до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » отримати виплати за оренду землі та розірвання договору оренди, проте, ОСОБА_3 на листи на протязі декілька місяців не реагував. 7 грудня 2018 року ОСОБА_3 з`явився, але отримати виплати він відмовився, про що вона склала акт та ОСОБА_3 повідомив, що йому земельна ділянка не потрібна до вирішення судом позову про розірвання договору. У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 не прибував для отримання орендної плати, у 2020 році ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перерахувало на ім`я ОСОБА_3 , за допомогою Укрпошти орендну плату, але останній не отримував вказані кошти. 15 березня 2021 року ОСОБА_3 привіз до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підписані із його боку додаткову угоду про розірвання оренди землі та акт приймання - передачі земельної ділянки, які вона підписала та передала йому земельну ділянку, із цього часу ОСОБА_3 , самостійно обробляє земельну ділянку. ОСОБА_3 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 із позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки на підставі несплати орендної плати, де судом було відмовлено у задоволенні позову. Під час розгляду справи, її представник надав суду пояснення про те, що орендна плата за 2016-2017 роки була виплачена ОСОБА_7 , як дружині померлого ОСОБА_6 , оскільки вважали, що вона і буде спадкоємицею вказаної земельної ділянки. Пай ОСОБА_7 також знаходиться в оренді ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У 2016 році, виплата здійснювалась у присутності ОСОБА_9 , у 2017 році у присутності сина ОСОБА_7 , вказані виплати підтверджуються відповідними документами, які також надавались ІНФОРМАЦІЯ_7 під час розгляду справи (а.с. 63-66, т. 1 матеріалів кримінального провадження №0000162).Крім того, під час допиту - 6 травня 2024 року, свідок ОСОБА_5 доповнила свої покази тим, що виплату оренди за земельну ділянку вона здійснювала ОСОБА_7 , оскільки вважала її правонаступником земельної ділянки після смерті її чоловіка - ОСОБА_6 та на той момент вона не мала жодної інформації про те, що власником земельної ділянки є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_7 . При отриманні орендної плати ОСОБА_7 були присутні її сини: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які жодних претензій та скарг не висували (а.с. 142-144, т. 1 матеріалів кримінального провадження №0000162).Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 2 грудня 2024 року надано тимчасовий доступ до документів, що містяться в матеріалах цивільної справи №314/1250/18, яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 208, т. 1 матеріалів кримінального провадження №0000162).Так, як слідує зі змісту рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13 вересня 2018 року, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі.Крім того, як випливає із вказаного судового рішення, відповідачем ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що між ОСОБА_6 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був укладений договір оренди земельної ділянки, строк дії якого становив до 26 грудня 2022 року. Відповідач заперечував проти нарахованих позивачем сум заборгованості за орендну плату за 2016-2017 роки та пені, оскільки позивач набув право власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом лише 25 липня 2017 року. Відповідач зазначив, що ним повністю сплачена орендна плата за користування земельною ділянкою площею 9,3973 га на виконання умов договору оренди землі від 3 січня 2007 року дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , як спадкоємиці та яка також є пайовиком ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за земельною ділянкою (паєм) в розмірі 12,2869 га.Також, як убачається із зазначеного судового рішення на підтвердження сплати орендної плати за користування земельною ділянкою ОСОБА_7 , за 2016-2017 роки, відповідач надав відповідні документи (а.с. 118-123, т. 2 матеріалів кримінального провадження №0000162).Із матеріалів цивільної справи №314/1250/18 також випливає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_8 від 18 лютого 2019 року рішення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13 вересня 2018 року залишено без змін (а.с. 157-160, т. 2 матеріалів кримінального провадження №0000162). В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.Так, зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих ним на стадії досудового розслідування випливає, що ОСОБА_5 повідомивши у своєму відзиві, поданому у цивільній справі №314/1250/18 про те, що заявник не звертався до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з повідомленням про набуття ним права власності на земельну ділянку та виплати йому орендної плати, що не відповідає дійсності, ввела суд в оману.Крім того, ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначав, що ОСОБА_5 у відзиві вказано про те, що виплату орендної плати було здійснено його матері ОСОБА_7 , проте, відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_7 не була спадкоємицею після смерті його батька.Диспозиція ч. 1 ст. 384 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України може бути виражена в таких діях, як: неправдиві покази свідка чи потерпілого; неправдивий висновок експерта; неправильний переклад, зроблений перекладачем.Тобто, із наведеного слідує, що суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України в контексті надання неправдивих показань, є особа, яка повинна мати процесуальний статус свідка або потерпілого.Проте, із матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_3 оспорює обставини встановлені під час розгляду цивільної справи, зокрема, надані відповідачем відомості, а не в рамках кримінального провадження, де ОСОБА_5 надані покази в якості потерпілої або свідка».

Таким чином апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.05.2025 якою відмовлено в задоволенні його скарги на вищезазначену постанову старшого дізнавача ВП №2ЗРУПГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження залишено без змін.

Слідчий суддя вважає , що в даному випадку в цілому обставини, які вказує ОСОБА_3 у зверненні від 26.07.2025 року фактично зводяться до оспорювання цивільно-правових відносин між ним та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а не про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, при цьому на думку слідчого судді останній не позбавлений можливості у разі наявності підстав звертатися до суду в межах цивільних справ (за нововиявленими обставинами тощо) , тоді як повідомлення скаржника про кримінальне правопорушення за ст. 384 КК не надають можливості визначити обставини з приводу яких звернувся скаржник , як відмінні від тих , з приводу яких вже внесено відомості до ЄРДР за його ж заявами, тому на думку суду скаржник повинен у разі незгоди з відповідними процесуальними діями органів досудового розслідування оскаржувати їх в рамках вищезазначених кримінальних проваджень, а не ініціювати кожного разу окреме провадження. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-305, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. 384 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

31.07.2025