Справа №766/7565/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0001968 від 27.06.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Херсонської області, Великоолександрівського району, с.Кучерське, українки, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

I.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи намір зайняти керівну посаду у створеному незаконному органі влади держави-агресора, будучи проросійські налаштованою до діючої легітимної влади в Україні, достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення сіл Кардашинка та Велика Кардашинка Скадовського району Херсонської області Збройними Силами РФ, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід?ємною складовою частиною України, що порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, не пізніше червня 2022 року, перебуваючи в селі Кардашинка Скадовського району Херсонської області, з метою реалізації свого наміру, прийняла пропозицію голови військово-цивільної адміністрації Голопристанської міської територіальної громади Скадовського району Херсонської області ОСОБА_6 (засуджений вироком Теплодарського міського суду Одеської області від 02.08.2023 за ч. 5 ст. 111-1 КК України) та добровільно зайняла посаду, так званої голови сільської адміністрації села Кардашинка Скадовського району Херсонської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора - сільській адміністрації села Кардашинка Скадовського району Херсонської області за місцем фактичного розташування Великокардашинського старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Велика Кардашинка, вул. Миру, 19.

Так, ОСОБА_5 , добровільно зайнявши вищевказану посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі влади, діючи умисно, з 25.06.2022 на виконання завдання держави-агресора (Російської Федерації) виконує на території Великокардашинського старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області функції щодо:

???співробітництва з представниками влади держави-агресора (Російської Федерації);

???призначення осіб на керівні посади у незаконному органі влади - сільській адміністрації села Кардашинка Скадовського району Херсонської області;

???підбору кадрів до закладів освіти, розташованих на території сіл Кардашинка та Велика Кардашинка Скадовського району Херсонської області;

???проведення роботи із популяризації дій держави-агресора, збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації, створеної на території населеного пункту;

?сприяння в оформленні та наданні матеріальної допомоги та інших виплат у грошовій одиниці (Російської Федерації) жителям тимчасово окупованої території сіл Велика Кардашинка та Кардашинка Скадовського району Херсонської області.

При цьому, реалізуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, ОСОБА_7 , розпоряджається майном Великокардашинського старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області, а саме: адміністративними приміщеннями, розташованими за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Велика Кардашинка, вул. Миру, 19, шляхом особистого безпідставного використання службового кабінету у приміщенні, використання службового транспортного засобу марки ВА3-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на балансі виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області, а також надання робочих місць призначеним нею працівникам.

II.Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченої, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої, було проведено судові засідання: 25.10.2023 року, 15.11.2023 року, 28.11.2023 року, 06.12.2023 року та 24.01.2024 року.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачена повідомлялась про судовий розгляд кримінального провадження стосовно неї та мала можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст.297-1КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якою, висунуто обвинувачення ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченої ОСОБА_7 до призначених судових засідань опублікуванні у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_7 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 на цей час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_7 протягом тривалого часу на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останньої за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченої.

Щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченої.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 24 січня 2024 року клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001968 від 27.06.2022 року висунуте щодо злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Ухвалою суду від 19.02.2024 року був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 05.10.2023 року (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 23.07.2025 року, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину. Просив визнати обвинувачену ОСОБА_7 винною та призначити покарання за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна.

Захисник в судових дебатах зазначив, що оскільки кримінальне провадження було порушено в період окупації м.Херсона, це вимагало передачі справи до Генеральної прокуратури для визначення підслідності, що не було зроблено. З урахуванням наведеного вважав, що всі докази у кримінальному провадженні мають бути визнані недопустимими.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.09.2024 року (справа 487/6396/23, н/п № 1-кс/487/3634/23), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні поставленого їй у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- Протокол огляду від 14.08.2023, яким оглянуто інформацію, розміщену 25.06.2022 в Телеграм каналі «Администрация Голопристансткй МО» із назвою «Назначен новий глава села Кардашинка». Публікація наступного змісту: «Глава Голопристанской ВГА Недялков представил жителям села Кардашинки новую главу сельськой администрации Целорунго Викторию. Слова Целорунго на відео «Ми обещаем Вам, что будем работать во имя людей и для людей. Мы вас не подведем!»;

- Протокол огляду від 07.09.2023 в інтернет-ресурсі Телеграм каналу з назвою «Администрация Голопристанского муниципального округа» публікації від 21.08.2023 наступного змісту: «В Кардашинке проходит выдача гуманитарной помощи. На данный момент выдано более 180 продуктовых наборов. Всего планируем выдать около 300», поделилась глава Кардашинского сельского поселения ОСОБА_8 »;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2023 за участю свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого свідок за зовнішніми ознаками обличчя на фотознімку № 2 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка проводила агітацію на підтримку Російської Федерації;

- Протоколом огляду відеозапису від 27.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_9 на відео від 25.06.2022 впізнала ОСОБА_5 , яка промовляла промову;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2023 за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого свідок за зовнішніми ознаками обличчя на фотознімку № 2 впізнала ОСОБА_5 ;

- Протокол огляду предметів від 26.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_10 на відео від 25.06.2022 впізнала ОСОБА_5 , яка промовляла промову на підтримку РФ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2023 за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого свідок за зовнішніми ознаками обличчя на фотознімку № 2 впізнав ОСОБА_5 ;

- Протокол огляду предмету від 15.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_11 на відео від 25.06.2022 впізнав ОСОБА_5 , яка промовляла промову на підтримку окупаційної влади РФ;

- Інформація від Голопристанської міської військової адміністрації Скадовського району Херсонської області про те, що автомобіль ВАЗ-21093 державний номер НОМЕР_1 станом на 2022 рік перебував на балансі виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області та використовувався ОСОБА_5 для здійснення владних повноважень від держави-агресора на території старостату;

- Вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 02.08.2023 за яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 111-1 КК України оскільки останній зайняв посаду «голови військово-цивільної адміністрації Голопристанської міської територіальної громади Скадовського району Херсонської області». 01.09.2023 вказаний вирок набрав чинності. За вироком суду, ОСОБА_6 , 25.06.2022 призначив ОСОБА_12 головою сільської адміністрації села Кардашинка Скадовського району Херсонської області;

- Висновок судової портретної експертизи № СЕ-19/116-23/14445-ФП від 28.09.2023, відповідно до якого у відео-файлі до публікації від 25.06.2022 з назвою «відео промова священнослужителя», а саме: жінка, що знаходиться по праву сторону від священнослужителя та у файлі під назвою «Особова картка ОСОБА_5 » зображена одна й таж сама особа;

- Протокол огляду від 11.07.2022, яким оглянуто публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_2 в Телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Публікація Голова ОСОБА_13 представил жителям села новую главу сельськой администрации ОСОБА_14 на відео «Мы обещаем Вам, что будем работать во имя людей и для людей. Мы вас не подведем!»;

- Протокол огляду від 19.12.2022, яким оглянуто публікацію від 21.06.2022 в інтернет ресурсі - сайт під назвою «Миротворець» та має надпис ОСОБА_5 . На відео зображена ОСОБА_12 біля сільської ради, на будівлі якої змінюють прапор України на прапор Росії. ОСОБА_5 промовляє «Мы обещаем Вам, что будем работать во имя людей и для людей. Мы вас не подведем!»;

Також вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджуюся наступними показами свідків,допитаних в ході судового засідання:

Так, допитана в судовому засіданні ОСОБА_15 пояснила, що ОСОБА_5 приблизно в квітні-травні 2022 року зайняла посаду голови сільської ради села Кардашинка Скадовського району Херсонської області. Посаду зайняла добровільно, її робоче місце знаходилося в сільській раді в кабінеті голови. Свідку відомо, що ОСОБА_12 збирала місцевих мешканців від імені окупаційних органів. Це були збори в сільській раді, в приміщенні школи, садочка. До свідка додому приїздила ОСОБА_12 та запрошувала на засідання, яке проводилося у Херсоні в адміністрації, а потім в ОСОБА_16 . Свідок бачила, що приміщення сільської ради і автомобіль, який перебував на балансі сільської ради ОСОБА_5 використовувала у своїх цілях.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснила, що вона працювала директором Кардашинської гімназії. У липні 2022 року ОСОБА_12 приїхала до свідка додому з вимогою надати їй акти прийому-передачі та представилася як новий староста та назвалася - ОСОБА_5 . ОСОБА_12 пропонувала свідку працювати директором школи за російськими стандартами. Через кілька днів ОСОБА_12 приїхала знову та повідомила, що 28.07.2022 вони приїдуть для того щоб відібрати у свідка ключі і поставити нових сторожів в гімназії. Свідок прийшла до школи, ОСОБА_12 та її заступник ОСОБА_17 пройшлися по кожному класу, по коридору, спортзалу, представили нових сторожів, забрали ключі від корпусів і сказали, що від цього часу будуть працювати три нових сторожі а свідок та інші працівники ніякого права доступу до школи не мають. 28.07.2022 свідок особисто бачила, що філія сільської ради була відчинена та ОСОБА_12 надавала населенню якісь послуги. Свідок вважає, що в її повноваження входило призначати осіб на посаду, вона призначила нових сторожів та двоє двірників у школу, передавала гуманітарну допомогу сім`ям, які потребують допомоги, видала довідки, користувалася службовим автомобілем марки «Жигулі», який перебуває на балансі виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , пояснила, що до початку війни вона працювала заступником директора ліцею в с. Велика Кардашинка. В кінці травня 2022 року їй стало відомо про те, що ОСОБА_5 призначена на посаду старости Ново Кардашинського округу. В середині червня 2022 року жителі з`явилися до сільської ради і на зібраннях ОСОБА_19 представив ОСОБА_12 , як голову сільської ради. Чоловік ОСОБА_12 зняв прапор України і повісив прапор Росії. Обвинувачена працювала в приміщенні сільської ради Великої Кардашинки, окрім неї там ще працював її чоловік, бухгалтер і ще кілька осіб. На посаді старости вона разом із ОСОБА_20 об`їжджала пенсіонерів, малозабезпечених, пропонували допомогу. Також свідок зазначила, що мала розмову із ОСОБА_5 в червні 2022 року, під час якої та просила повернути ключі від ліцею, а в липні між ними відбулась друга розмова, під час якою пропонувалась робота на окупаційну владу. Крім того свідок розповіла, що обвинувачена службовою машиною сільської ради для власних цілей, якою керувала і вона, і її чоловік.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснила, що ОСОБА_5 після 24.02.2022 зайняла посаду голови сільської ради в с. Кардашинка Скадовського району. Розташовувалося її робоче в сільській раді, свідок до неї приходила за отриманням довідки про місце проживання, яку особисто підписувала ОСОБА_5 як голова сільської ради. У ОСОБА_12 були її помічники. Остання виправдовувала та підтримувала РФ. Також свідок розповіла, що її чоловік був присутній на зборах біля сільської ради, де також був присутній священнослужитель, інші мешканці села й ті, хто на момент окупації працював в селищній раді. При цьому чоловік ОСОБА_5 зняв український прапор, повісивши замість нього прапор РФ, який обвинувачена перед цим поцілувала. Після того остання проголосила урочисту промову. На думку свідка ОСОБА_12 діяла добровільно, оскільки поводилася в той період спокійно і впевнено.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_21 , даними нею під час досудового розслідування, досліджених та оглянутих у відеозапису в судовому засіданні в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, судом встановлено, що остання, будучи допитаною під час досудового розслідування, дала покази про те, що свідок була начальником ОСОБА_22 відділення поштового зв`язку. ОСОБА_12 очолила посаду голови сільської ради, на зборах біля сільської ради знімали прапор України та повісили прапор РФ. Представник ОСОБА_23 представив її як голову, свідок бачила це особисто. ОСОБА_12 видавала людям гуманітарну допомогу та пенсіонерам по 10 тис. руб. за квітень і травень. Свідок бачила, як ОСОБА_5 їздила на машині сільської ради. До свідка ОСОБА_12 зверталася та пропонувала працювати на Росію бути начальником поштового відділення. У червні 2022 року свідок віддала ключі від поштового відділення обвинуваченій.

В аспекті дослідження таких доказів як протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 25.12.2022, яка у відповідності до довідки № 082665 до акту огляду медико-соціальної експертної комісії має третю групу інвалідності з 01.07.2024 року, встановлену їй безстроково внаслідок перенесеного інсульту із порушенням мозкового кровообігу, інфаркт головного мозку в басейні правої мозкової артерії, атеротромботичний підтип, помірний лівосторонній геміпарез, легку лівосторонню гемігіпестазію, легку апраксію мови, дифузний кардіосклероз, страждає на гіпертонічну хворобу ІІІ ст., цукровий діабет 2 типу важкої форми, суд застосовує положення ч. 11 ст. 615 КПК України, відповідно до яких показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого в подальшому неодноразово продовжено, станом на момент розгляду даної справи дію воєнного стану не скасовано.

Відповідно до ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Аналізуючи дані положення, суд дійшов висновку, що дане кримінальне провадження (стадія досудового розслідування та судового розгляду) здійснюється в умовах воєнного стану. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що вказаний допит здійснювався під відеозапис, а отже наведений доказ є належним та допустимим в розумінні ст. 85-90, 94-95 КПК України.

V.Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не погоджується із доводами захисника про порушення правил підслідності даного кримінального провадження з огляду на таке.

За нормами частини 2 статті 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 07.05.2022 року, чинній на момент внесення відомостей до ЄРДР) - підслідність кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованій території, визначається Генеральним прокурором або першим заступником чи заступником Генерального прокурора, який виконує обов`язки Генерального прокурора. Матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, кримінальні провадження щодо яких знаходяться на стадії досудового розслідування, повинні бути передані у розумний строк органам досудового розслідування, визначеним Генеральним прокурором або першим заступником чи заступником Генерального прокурора, який виконує обов`язки Генерального прокурора.

Статтею 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 ст. 114 КПК України «Встановлення процесуальних строків прокурором, слідчим суддею, судом» доповнено частиною третьою.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 КПК України - судові справи щодо спорів, що випливають з факту окупації чи правопорушень, пов`язаних з окупацією, відносяться до окремої категорії справ, які розглядаються за відповідними процесуальними нормами з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Справа визнається такою, що пов`язана з окупацією, вмотивованою ухвалою судді.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, сама кваліфікація кримінального правопорушення, за якою обвинувачується ОСОБА_5 передбачає вчинення останньою такого протиправного діяння саме на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону № 3050-IX від 11.04.2023) дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

З початком введення в Україні воєнного стану, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діяв на момент вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією») села Велика Кардашинка та Кардашинка Скадовського району Херсонської області (місце вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 ) було визнано тимчасово окупованими в період з 24.02.2022 по теперішній час, тобто в період вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні.

Таким чином, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду обвинувального акту будь-яких судових спорів, які випливають з факту окупації чи правопорушень, пов`язаних з окупацією, і відносяться до окремої категорії справ, які розглядаються за відповідними процесуальними нормами не виникало.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Проаналізувавши досліджені докази у справі в сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими встановлені судом обставини та винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення. Суд сприймає як належні та достатні докази показання свідків, допитаних в судовому засіданні, оскільки їх покази були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, а саме щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка їх вчинила, були логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Судом також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовив чи міг обмовити обвинувачену. Крім того, свідки були у встановленому КПК України порядку приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену винною у пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Таким чином, дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині, кваліфікація її дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

VI. Призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на вище наведене, суд вважає за можливе застосовувати щодо обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої, дають підстави для призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із забороною обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого покарання, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винної.

Суд приходить до висновку, що ізоляція ОСОБА_5 шляхом позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари і буде відповідати меті покарання, закріпленій ст. ст. 50, 65 КК України, а також забезпечить мету покарання у виді виправлення засудженої та запобігання вчинення нею нових злочинів. Підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75КК України, відсутні.

VІI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- 1912,00 гривень за проведення судової портретної експертизи в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/116-22/14445-ФП від 28.09.2023.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372-374, 376, 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, із конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.09.2023 залишити без змін до затримання ОСОБА_5 та приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України за проведення експертизи в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, захиснику та направити на адресу обвинуваченого.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

СуддяОСОБА_1