УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2649/25

27 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , подану в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2025 року до Костопільського районного суду Рівненської області надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст.206 КПК України.

В обґрунтування скарги представник вказує, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.04.2025 року був незаконно затриманий та позбавлений свободи службовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким було складено завідомо неправдивий офіційний документ військовий квиток серії НОМЕР_1 від 25.04.2025 року, та висновок ВЛК від 25.04.2025 року на ім`я ОСОБА_5 .

Під цими документами 26.04.2025 ОСОБА_3 був направлений до полігон у військову частину НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , де він на даний час проходить базову військову підготовку.

У зв`язку із тим, що в описаних подіях вбачалося кримінальне правопорушення, а саме: службове підроблення, ч.1 ст.366 КК України; насильницьке зникнення ч.1 та ч.2 ст.146-1 КК України, то було подано заяву від 12.05.2025 року щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, ч.1 та ч.2 ст. 146-1 КК України, з проханням вжити заходи щодо звільнення ОСОБА_3 .

Також представником було отримано інформацію з Державної прикордонної служби, що ОСОБА_5 , паспорт НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покинув територію України 16.12.2021 року та не повертався, що свідчить, що ОСОБА_5 не міг бути 25.04.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , та протокол є також підробленим, бо ідентифікація ОСОБА_5 за паспортом НОМЕР_3 не можлива, замість ОСОБА_5 була видана інша особа ОСОБА_3 .

В порядку ст.206 КПК України просить слідчого суддю зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 негайно звільнити ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 , просив слідчого суддю задоволити скаргу в повному обсязі, з підстав викладених у ній.

Додатково пояснив, що за поданою ними скаргою все ж внесено відомості до ЄРДР і на даний час має проводитись досудове розслідування.

Присутній в судовому ОСОБА_5 пояснив, що підтримує скаргу свого представника і вказав, що він не є ОСОБА_5 , а є ОСОБА_3 . Також вказав, що звернувся за допомогою до адвоката орієнтовно через місяць, після того, як його мобілізували. До цього ніяких дій не вчиняв. Також пояснив, що він як ОСОБА_3 є військовослужбовцем іншої військової частини, у якій рахується у СЗЧ. Просив скаргу задоволити.

Заслухавши пояснення представника скаржника, самого скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Зі змісту вказаних норм Кодексу вбачається, що розгляду в порядку ст.206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, а зокрема у разі затримання особи та її утримання в межах кримінального провадження за відсутності відповідного рішення суду.

При цьому слідчий суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Тобто, службові (посадові) особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюють повноваження, у даному випадку, щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації і нормами кримінального процесуального законодавства не наділені повноваженнями на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства, службові (посадові) особи військової частини НОМЕР_2 також не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що на даний час у військовій частині НОМЕР_2 проходить службу військовослужбовець ОСОБА_5 на посаді курсанта, який прибув до частини згідно поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_2 і під час перевірки особового складу солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (військовий квиток НОМЕР_1 ), стверджував, що він солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та надав військовий квиток НОМЕР_4 на вказане ім`я, повідомив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 , яку самовільно залишив і за вказаним фактом невідповідності облікових даних призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_5 було проведено службову перевірку, результати якої надіслано до військової частини НОМЕР_6 з метою ініціювання проведення службового розслідування по даному факту. Результати службового розслідування на даний час відсутні.

Вказана обставина підтверджується листами військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2025 №1/5663, від 28.05.2025 №1941/10139, від 14.05.2025 №1941/9152 та копією доповідної записки заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 від 14.05.2025.

Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнув державний кордон України на виїзд з України через пункт пропуску Бачівськ 16.12.2021 о 19:12 год, відомості про в`їзд останнього на територію України відсутні.

Вказана обставина підтверджується листом Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 27.05.2025 №19/43993-25-Вих.

Більше того, слідчим суддею встановлено, що на даний час ініційовано проведення службового розслідування по факту невідповідності облікових даних військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_5 , який повідомив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_3 .

Також слідчий суддя враховує, що на даний час до особового складу військової частини НОМЕР_2 зараховано солдата ОСОБА_5 і до проведення службового розслідування по факту невідповідності облікових даних вказаного військовослужбовця неможливо встановити чи є вказаний військовослужбовець громадянином ОСОБА_5 чи ОСОБА_3 .

При цьому слідчий суддя враховує, що згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що проголошуючи право на свободу, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини означає фізичну свободу особи, а поняття свободи особистості має тлумачитись як відсутність будь-якого незаконного утримання.

У п.59 рішення «Engel and Others v. the Netherlands» від 08.06.1976 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що необхідність проживання військовослужбовців у казармах не суперечить вимогам статті 5 Конвенції, бо таке обмеження «не виходить за рамки звичайної військової служби». Навіть «легкі форми арешту», коли військовослужбовці мають перебувати в житлових приміщеннях, армійських корпусах чи спорудах, не створює порушення статті 5 Конвенції, бо «вони продовжують перебувати в більш або менш звичайних рамках свого армійського життя». Водночас подібні обмеження щодо цивільних осіб є неприйнятними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ТЦК або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З огляду на вказану вище норму та аналізу поданих до суду письмових доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що станом на день звернення зі скаргою та її розгляду слідчим суддею для ОСОБА_5 розпочався процес призову на військову службу, а тому, у розумінні вищевказаного рішення ЄСПЛ, останній має статус військовослужбовця, а отже не зазнав втручання у права та основоположні свободи, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

При цьому слідчий суддя констатує, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації в особливий період не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, який передбачений ст.65 Конституції України, а відтак не є незаконним утриманням особи.

Відтак, ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_3 , не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, не є особою, яка утримується під вартою, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Аналіз статті 206 КПК України передбачає як незаконне затримання особи - тримання особи під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або не звільнення з під варти після внесення застави.

За наслідками розгляду скарги, факт незаконного утримання ОСОБА_5 чи ОСОБА_3 під вартою у військовій частині НОМЕР_2 не знайшов свого підтвердження.

Як вбачається із змісту скарги та долучених до справи письмових доказів, у даному випадку також вбачається незгода з діями службових (посадових) осіб територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації та службових (посадових) осіб військової частини НОМЕР_2 , а відтак скаржник не позбавлений можливості оскаржити такі дії посадових осіб в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя дійшов переконання про відсутність підстав для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення скарги.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись наведеним та ст.206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , подану в порядку ст.206 КПК України відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено

02 липня 2025 року об 16 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1