Справа № 362/4010/25
Провадження № 1-кп/362/576/25
ВИРОК

Іменем України

25.08.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 25.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, розлучений, офіційно працює будівельником, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше судимий 23.10.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Епізод 1. ОСОБА_4 , будучи засудженим 23.10.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області з ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік, вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин. 25.01.2025, не пізніше 16:39 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 рухався по узбіччю дороги вул. Шкільна у с. Данилівка Фастівського району Київської області, де виявив фрагмент блістеру з чотирма таблетками та зрозумів, що в ньому наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, оскільки раніше його вживав. Потім у ОСОБА_4 виник протиправний намір на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, для особистого вживання, без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний намір на повторне незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону, для особистого вживання, без мети збуту, розуміючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу психотропних речовин, ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 та положення Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, ОСОБА_4 підняв із землі фрагмент блістеру із чотирма таблетками наркотичного засобу, обіг якого обмежено мета дону, та поклав його до кишені свого комбінезону, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу.Знайдений фрагмент блістеру із чотирма таблетками наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, ОСОБА_4 переносив в кишені свого комбінезону по вул. Шкільна в с. Данилівка Фастівського району Київської області, чим незаконно зберігав при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, до моменту виявлення та вилучення його працівниками поліції. Того ж дня, о 16:39 год. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: Київська область , Фастівський район, с. Данилівка, вул.. Шкільна, біля буд. № 26 був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, яким в ході спілкування повідомив, що має при собі наркотичний засіб. З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 25.01.2025 о 17:38 год. на підставі ст.. 298-2 КПК України проведено за тримання ОСОБА_4 в ході якого було вилучено фрагмент блістеру з чотирма таблетками.

Згідно з висновком експерта у наданих на дослідження таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону), в перерахунку на всі чотири таблетки, становить 0,088 г.

Метадон (фенадон) з вищезазначеною масою є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, перевищує встановлені невеликі розміри (до 0,02 г.) і не перевищує встановлені великі розміри (від 1,6 г.) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 1 наркотичних засобів обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» Наказу № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, які знаходяться у незаконному обігу».

Епізод 2. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2024 у справі № 362/5015/24, яка набрала законної сили ОСОБА_4 , визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років, з оплатним вилученням транспортного засобу. Водночас ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вище зазначеного рішення, яким останнього позбавлено права керування транспортними засобами, продовжив керувати транспортними засобами без права керування, чим умисно не виконував судове рішення за наступних обставин.

Так, 15.05.2025 близько 10:40 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вищезазначеної постанови суд, яка набрала законної сили та, будучи ознайомлений з нею з метою умисного, систематичного її невиконання, маючи реальну можливість її виконати, умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення вимог Конституції України та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до відома та виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх об`єднаннями на території України, будучи позбавлений спеціального права (права керування транспортними засобами), не маючи на це життєвої необхідності та не діючи в стані крайньої необхідності та/або необхідної оборони, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом мопедом «MAXXTER NEOS II», поблизу буд. № 10 по вул. Зелена у с. Плесецьке Фастівського району Київської області, де був зупинений працівниками ВП № 3 (с. Данилівка) Фастівського району Київської області.

У судовому засіданні ОСОБА_4 при його допиті визнав себе винуватим у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу, виду речовини, розміру тощо. У вчиненому щиро розкаявся і наголосив, що розуміє, що вчинив неправильно та зробив для себе відповідні висновки. Щодо невиконання рішення суду вказав, що дійсно керував мопедом, будучи позбавлений права керування транспортними засобами. Вказав, що боявся спізнитися на роботу, а тому вирішив поїхати на мопеді. Його зупинили. Не заперечив, що був обізнаний з рішенням суду, коли його у червні 2024 року позбавили права керувати транспортним засобом на строк 7 років і зауважив, що про наявність рішення суду від 14.10.2024 про його позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років нічого не знав, так як копію цього рішення отримали родичі і його не повідомили. Просив суд не карати суворо.

Крім того, суд дослідив письмові докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України:

-копію постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КупАП і накладення на нього адміністративного стягнення з-поміж іншого у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 років;

-супровідний про направлення ОСОБА_4 за адресою проживання останнього копії постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2024, до відома;

-поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (копії постанови суду по справі № 362/2632/24), яке отримано ним 25.06.2024;

-копію постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КупАП і накладення на нього адміністративного стягнення з-поміж іншого у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років;

-супровідний про направлення ОСОБА_4 за адресою проживання останнього копію постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2024, до відома;

-поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (копії постанови суду по справі № 362/5015/24), яке отримано ним 26.10.2024.

Після дослідження письмових доказів учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, враховуючи відсутність у ході судового розгляду зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового провадження, суд вважає всі вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження по епізоду за ч. 1 ст. 382 КК України, матеріалів стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані: за епізодом 1 - за ч 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею;за епізодом 2 - за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, розлучений, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку, офіційно працює, за що отримує регулярний дохід, на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, з задовільними характеристиками за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Водночас судом установлено, що ОСОБА_4 був засуджений 23.10.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік із покладенням на нього визначених ст. 59-1 КК України обов`язків. З 30.12.2024 перебуває на обліку у органі пробації на підставі вищезазначеного вироку суду.

Отже, дані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив у період відбування покарання за вищезгаданим вироком суду, а тому при обранні міри покарання необхідно застосовувати вимоги ст. ст. 71, 72 КК України і призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду, оскільки обвинувачений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання скоїв кримінальні правопорушення.

З урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та беручи до уваги, що ОСОБА_4 , будучи судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив нові кримінальні правопорушення під час відбуття покарання у виді апробаційного нагляду, суд дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З цих підстав суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 382 КК України, із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України, частково приєднавши невідбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком суду, перевівши покарання у вигляді пробаційного нагляду у покарання у виді позбавлення волі з розрахунку два дні пробаційного нагляду за один день позбавлення волі, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Так, ч. 4 ст. 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також суд вважає, що підстав для застосування ст. 75 КК України немає, оскільки раніше судимий ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час відбування покарання за попереднім вироком вчинив кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим, на думку суду, беручи до уваги обставини справи та особу винного, виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання неможливе.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2024, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-наркотичний засіб - метадон (фенадон) масою 0,088 г., що зданий до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1811 від 20.02.2025, - знищити;

-DVD-R диск, марки «RIDATA» на якому міститься відеозапис події, що мала місце 15.03.2025, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1