Справа № 638/4685/23
Провадження № 1-кс/638/2314/25
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районого суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України) відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000033 від 05.01.2023 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Старший слідчий відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України), в якому просить суд обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Пенза, російської федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 05.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України за підозрою ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м.Ізюм Ізюмського району Харківської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з червня 2022 року, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно зайняв посаду «Заведующего сектором социальных гарантий и компенсаций Управления труда и социальной политики» незаконно створеної тимчасової окупаційної адміністрації держави-агресора «Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области», незаконно створеній на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, та контролював, організовував роботу «сектора социальных гарантий и компенсаций Управления труда и социальной политики», приймав участь в нарадах «Военно-гражданской администрации Изюмского района», мав у своєму підпорядкуванні працівників, які за вказівками ОСОБА_6 здійснювали розвантаження гуманітарної допомоги, її перевезення та був відповідальний за її зберігання, проводив інструктажі перед початком робочого дня та встановлював працівникам план роботи на день. На зазначеній посаді перебував до початку вересня 2022 року, тим самим здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Ізюмського району Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Пенза, російської федерації, громадянин України, українець, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , однак на даний час за місцем мешкання з вересня 2022 року відсутній, відповідно до отриманих матеріалів виконання доручень слідчого останній перебуває на не підконтрольній території України або на території держави-агресора, відомості, щодо перетину кордону останнім відсутні.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: - повідомлення УСБУ в Харківській області №70/5/9-119 від 05.01.2023, щодо можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, протоколами допитів та додаткових допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , постановою визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, протоколом огляду документів, речовими доказами документами, що підтверджують пребування ОСОБА_6 на посаді в окупаційній адміністрації, рапортами оперуповноважених СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, в яких зазначено, що в ході виконання доручення, було встановлено, що ОСОБА_6 у вересні 2022 року виїхав ро рф, довідкою про стан розшуку ОСОБА_6 від заступника начальника Ізюмського РУП, в якій зазначено, що ОСОБА_6 у вересні 2022 року виїхав до рф;

Перебування підозрюваного ОСОБА_6 на території рф позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 29.03.2023 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 12.06.2025 у день їх складання, у зв`язку з чим, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, повідомлення про підозру було вручене близькому родичу ОСОБА_6 ОСОБА_15 , якій також вручено повістки про виклики ОСОБА_6 на «03» квітня 2023 року, «04» квітня 2023 року та «05» квітня 2023 року.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.135 КПК України, на офіційному сайті Генеральної прокуратури України та в «Урядовому кур`єрі» опубліковані повістки про виклики ОСОБА_6 на «29» липня 2024 року, «30» липня 2024 року та «31» липня 2024 року.

Також, відповідно до ч.8 ст.135 КПК України на офіційному сайті Генеральної прокуратури України та в «Урядовому кур`єрі» опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 та опубліковані повістки про виклики ОСОБА_6 на «23» червня 2025 року, «24» червня 2025 року та «25» червня 2025 року для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000033, отримання письмового повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо, проте жодного разу ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився.

Також, відповідно до ст. ст. 133, 135 КПК України, до Ізюмської МВА 14.06.2025 було направлено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на ім`я ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та повістки про виклик на його ім`я, для ознайомлення та подальшого вручення, проте до відділення №1 СВ Ізюмського РУП надійшов лист з Ізюмської МВА про те, що вручити вказані документи ОСОБА_6 не вдалося через відсутність інформації щодо його місця фактичного проживання або перебування.

02 травня 2023 року, ураховуючи те, що всі слідчі (розшукові) дії, проведення яких необхідне та можливе у вказаному кримінальному провадженні, з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, та у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином та у спосіб, передбачений чинним КПК України повідомлений про необхідність прибуття на виклик до слідчого, жодного разу на виклик до слідчого у призначений час та місце не з`явився, слідчим у відповідності до ст. 280, 281 КПК України, підозрюваного оголошено у розшук, організацію якого доручено оперативному підрозділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та матеріали досудового розслідування зупинені.

В базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відсутні відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням вжито всіх можливих та достатніх заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 .

Окрім того, у сторони обвинувачення наявні підстави допускати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на непідконтрольній території України, міг виїхати до будь-якої іншої країни, в тому числі рф.

12.06.2025 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

Здійснення розшуку підозрюваного за межами України можливе шляхом внесення відповідних відомостей про його міжнародний розшук до баз даних Інтерпол.

Таким чином, з метою організації розшуку підозрюваного ОСОБА_6 шляхом залучення Відділу міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення місцезнаходження підозрюваного за межами території України та затримання для екстрадиції останнього, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Згідно вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого прокурор, окрім іншого, має довести, що такий підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

А тому підстави для оголошення особи у розшук визначені ч. 1 ст. 281 КПК України є єдиними для державного, міждержавного та міжнародного розшуку, оскільки кримінальний процесуальний кодекс України не містить інших умов оголошення особи у міждержавний чи міжнародний розшук.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки:

По-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того достовірно відомо, що ОСОБА_6 співпрацює з окупаційною владою рф, це свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від слідства та суду не лише на території України, а й на території російської федерації, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-друге, зважаючи, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі і показами свідків, і, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_6 фактично мешкав на території м. Ізюм Харківської області, може мати інформацію щодо фактичного місця мешкання та місця перебування свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив в тому числі за допомогою збройних формувань рф з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-третє, враховуючи обставини інкримінованого злочину, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні.

Відповідно до абзацу 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно врахувати:

1. наявні докази про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину є вагомими;

2.підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк до десяти років;

3.вік та стан здоров`я не перешкоджають підозрюваним вчиняти злочини, перешкоджати виконанню завдань кримінального провадження та ухилятися від слідчого, прокурора і суду;

З урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобіганню існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальним обов`язкам та запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме: тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, вважаючи наявними усі підстави для обрання тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Сторона захисту адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст. 178 КПК України.

Водночас, враховуючи, що прокурор просить обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності останнього, слідчий суддя зауважує, що згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного здійснюється лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

За змістом вказаних законодавчих положень, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, слідчому судді необхідно з`ясувати:

1) чи набула особа статусу підозрюваного?

2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення?

3) чи оголошена особа в міжнародний розшук або чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором?

4) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України?

5) чи наявні інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу?

Щодо набуття статусу підозрюваного.

На стадії досудового розслідування запобіжні заходи можуть застосовуватися тільки до особи, яка має статус підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Частино першою статті 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.Тобто, стаття 278КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) - шляхом вручення підозрюваному повідомлення про підозру, надіслання його поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, а у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Слідчий суддя встановив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 29 березня 2023 року складено слідчим слідчого відділу Ізюмського РУП ГУПН в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_20 та погоджено прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та 12 червня 2025 року старшим слідчим відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 складено погоджене прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість вручення зазначеного повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у день їх складення органом досудового розслідування вжито заходів для його вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення вручено близькому родичу ОСОБА_6 ОСОБА_15 .

Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, отже, за змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Викладені обставини, у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження переконують слідчого суддю у тому, що мало місце вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а описані вище дії ОСОБА_6 , їх характер та послідовність, з достатньою імовірністю свідчать, що останній міг бути причетний до його вчинення.

Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що викладені вище обставини на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням.

Щодо оголошення особи в міжнародний розшук або чи виїзду та/або перебування на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У поданому клопотанні та у судовому засіданні прокурор зазначає, що підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є оголошення останнього у міжнародний розшук.

Чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Водночас, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

За правилами ч. 2 ст. 281 КПК України, про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в розшук, оформленого постановою.

Слідчий суддя встановив, що 12 червня 2025 року постановою слідчого відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на учасників цього кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про існування ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 є особою схильною до систематичного зайняття протиправною діяльністю.

Щодо інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ;

- відомостей про наявність у підозрюваного тяжких хронічних захворювань які б унеможливлювали б обрання щодо нього запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу є можливим і відповідає положенням законодавства.

При цьому, враховуючи, що при розгляді клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя перевіряє лише можливість обрання єдиного запобіжного заходу тримання під вартою, відсутня необхідність оцінювати питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Крім того, керуючись положеннями абз. 7 ч. 4 ст. 183 та ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 193, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України) відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000033 від 05.01.2023 за ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Пенза, російської федерації, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Пенза, російської федерації, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин із часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 вересня 2025 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1