Справа№751/4449/24
Провадження №1-кп/751/73/25
УХВАЛА

16 червня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000496 від 10.02.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000496 від 10.02.2024 відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор надав письмове клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були на момент обрання запобіжного заходу і на даний час вони не зникли.

Потерпіла у судовому засіданні вважала за можливе застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 . Додатково повідомила, що власником квартири є вона та не заперечує проти проживання там обвинуваченого, за вказаною адресою проживає батько обвинуваченого, який є особою з інвалідністю та має з сином добрі відносини.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо продовження запобіжного заходу, просили застосувати цілодобовий домашній арешт, звертаючи увагу на ту обставину, що обвинувачений утримується у місцях попереднього ув`язнення більше року. Обвинувачений запевняв суд, що не збирається переховуватись та гарантує належне виконання обов`язків, у разі покладення їх судом на нього.

Захисник також вказав, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, крім того судом допитані всі свідки, які були очевидцями подій щодо яких пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 , тому ризики вважав не підтвердженими.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2025 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, строком до 16.06.2025 включно.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що обґрунтування будь-якого тримання особи під вартою, має бути переконливо наведено державою, і хоча суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, має значення, не можна зважати лише на тяжкість злочину (рішення у справах «Летельє проти Франції, Белчев проти Болгарії»).

Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою. (Рішення ЄСПЛ у справі "Ігнатов проти України" від 15 грудня 2016 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" від 23 січня 2012 року №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

ОСОБА_6 хоча і обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, однак, слід враховувати особу обвинуваченого, наявність у нього постійного місця реєстрації та фактичного проживання, сталих соціальних зв`язків, відсутність судимостей.

Відсутність судимостей у обвинуваченого суд оцінює виключно у сукупності з іншими наведеними вище даними.

Отже, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - цілодобовий домашній арешт, який у повному обсязі може забезпечити належне виконання покладених на ОСОБА_6 судом обов`язків, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому судом також враховується та обставина, що у судовому засіданні допитані більшість свідків обвинувачення, в тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були очевидцями подій щодо яких пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 .

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: прибувати за кожною вимогою до суду, не залишати житло цілодобово, за винятком випадків прибуття до суду та необхідності пройти в укриття під час оголошеної повітряної тривоги.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331, 369-372, 395 КПК України, суд

ухвалив:

Змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням необхідності пройти в укриття під час оголошеної повітряної тривоги.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не залишати житло цілодобово, за винятком випадків прибуття до суду та необхідності пройти в укриття під час оголошеної повітряної тривоги;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- дозволити відвідування обвинуваченого медичним персоналом з приводу надання відповідної медичної допомоги.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в два місяці - до 16 серпня 2025 року.

Попередити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання ЧРУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду та застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1