єдиний унікальний номер справи 546/365/25
номер провадження 1-кп/546/60/25
ВИРОК

іменем України

03 червня 2025 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 11.04.2025, який надійшов від прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Лиман Перший Решетилівського району, маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва у ТОВ «СКП «СІЛЬКОМУНГОСП» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

11.04.2025 об 11 год 16 хв поблизу території паркінгу, розташованого по вул. Соборній, буд. 20, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області на ділянці дороги «Решетилівка-Царичанка-Дніпро» в напрямку виїзду з м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, інспектором з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , який відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, яка обіймає постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих функцій і призначений на вказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Полтавській області №291 о/с від 07.06.2023, виконуючи посадову інструкцію інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, в обов`язки якого входить самостійне виявлення та припинення адміністративних правопорушень у випадках передбачених законодавством, під час несення служби у складі екіпажу, виявлено факт вчинення громадянином ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виразилося в спілкуванні по мобільному телефону під час керування трактором колісним БЕЛАРУС-82.1 реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_5 , останній надав для перевірки посвідчення тракториста-машиніста з явними ознаками підробки, про що був поінформований поліцейським.

У подальшому, ОСОБА_5 11.04.2025 близько 11 год 26 хв, перебуваючи поблизу території паркінгу, розташованого, по вул. Соборній, буд. 20, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області на ділянці дороги «Решетилівка-Царичанка-Дніпро» в напрямку виїзду з м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, маючи бажання та єдиний намір, спрямований на висловлення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх

настання, тобто діючи з прямим умислом, в усній формі звернувся до працівника поліції, а саме до інспектора з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 з пропозицією надання йому неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 8000 гривень за не вчинення співробітником поліції відносно нього дій з використанням наданого поліцейським службового становища, а саме за не вжиття заходів до виклику слідчо-оперативної групи на місце події за фактом використання посвідчення тракториста-машиніста, яке містить ознаки підробки, тобто невчинення дій, передбачених п.п. 3, 5 Розділу 2 Посадової інструкції інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської

діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, отже здійснив пропозицію надати неправомірну вигоду службовій особі.

У відповідь інспектор з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_7 попередив ОСОБА_5 про передбачену законом кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, однак ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, керуючись раніше виниклим умислом на надання інспектору з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжив висловлювати інспектору з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 пропозицію надання йому неправомірної вигоди грошових коштів, збільшивши їх суму до 10000 гривень.

2. Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

3. Докази на підтвердження доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що 11.04.2025 керував трактором, на ділянці дороги «Решетилівка- Дніпро» біля м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області , був запинений працівниками патрульної оскільки розмовляв по телефону за кермом. На вимогу поліцейського надав посвідчення тракториста-машиніста. Поліцейським були виявлені ознаки підробки наданого посвідчення. З метою не здійснення поліцейським подальших дій щодо виявленого підробленого посвідчення запропонував хабар у сумі 8 000грн. Поліцейський попередив його про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди, але він вирішив запропонувати 10 000 грн.

4. Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого.

ОСОБА_5 працює, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України.

Застосовне законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Мотиви призначення покарання

Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити, з урахування особи обвинувачення, який має позитивну характеристику за місцем мешкання та роботи, має доньку, а тому міцні соціальні зв`язки, пом`якшуючу обставину щире каяття, покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Захисник у судовому засіданні просив врахувати, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся у вчинення злочину, активно сприяв його розкриттю, раніше не судимий, має позитивну характеристику на роботі та за місцем мешкання, утримує неповнолітню дочку, 2010 року народження, просив призначити покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні просив призначити покарання у виді штрафу, який має можливість сплатити. Зазначив, що щиро кається, подібного вчиняти не буде.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості суспільства.

Отже, обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорій нетяжкого злочину, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Відсутність наслідки вчинення злочину, оскільки шкода фактично не завдана, обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 . Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, зазначив про недопущення у подальшому вчинення правопорушень.

Наведені висновки дають суду підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, прокурором просила не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись статтями 7, 100, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1