Справа № 288/1099/25
Провадження № 1-кс/288/207/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 липня 2025 року . селище Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Почуйки Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що весною 2025 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на посів та вирощування рослин конопель у кількості більше п`ятдесяти рослин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, всупереч вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи виростити рослини конопель із метою подальшого виготовлення та збуту наркотичного засобу, ОСОБА_5 у квітні 2025 року, посіяв насіння рослин коноплі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , Після сходів рослин загальною кількістю більше 113 штук, ОСОБА_5 на протязі травня та червня 2025 року, до моменту вилучення працівниками поліції, тобто до 03.07.2025, незаконно вирощував рослини коноплі в кількості більше 113 штук шляхом прополювання, проріджування та пасинкування.

Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року (список 3 таблиці І) рослини роду коноплі віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби і обіг яких допускається лише для промислових цілей.

Крім того, ОСОБА_5 після посіву та вирощування рослин конопель за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 310 КК України, зірвав частину вирощених ним рослин коноплі, таким чином незаконно придбавши наркотичний засіб із метою збуту, після чого реалізуючи умисел на незаконне виготовлення наркотичних речовин, висушив зірвані рослини, таким чином незаконно виготовивши наркотичний засіб із метою збуту та далі незаконно зберігав із метою збуту за місцем свого проживання за вказаною адресою невстановлену кількість наркотичного засобу-канабісу, обіг якого обмежено відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_5 25.06.2025 близько 14 год. 30 хв., перебуваючи поряд зі своїм домогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув наркотичний засіб, а саме канабіс, здійснивши його продаж.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/106-25/11155-НЗПРАП, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено-канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 8,998 г.

Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року (список 3 таблиці І) рослини роду коноплі віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби і обіг яких допускається лише для промислових цілей.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному посіві, вирощуванні конопель в кількості більше п`ятдесяти рослини, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 310 КК України, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування 04 липня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Почуйки Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з середньою освітою, непрацюючому, одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 раніше не судимому - повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

протоколом обшуку в ході якого проведено обшук житла та іншого володіння особи, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину та вилучено речові докази;

протоколом від 09.04.2025 складеним за результатами проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

протоколами від 09.04.2025 складеними за результатами проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 03.07.2025;

висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/106-25/11155-НЗПРАП від 30.06.2025.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так:

підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ніде не працює, вчинені ним злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та від 6 до 10 років з конфіскацією майна та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, має слабкі соціальні зв`язки;

підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, щодо зміни показів даними свідками в ході досудового розслідування та судового розгляду.

перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення за які був засуджений.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України, репутацію підозрюваного, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду

з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладені обставини, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні підозрюваного, який просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, та його захисника, яка щодо задоволення клопотання заперечувала, просила застосування більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, але якщо суд вирішить задовольнити клопотання прокурора просить застосувати заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, доводи прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту четвертого частини четвертої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення,

а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ніде не працює, вчинені ним злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та від 6 до 10 років з конфіскацією майна та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, має слабкі соціальні зв`язки. Підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, щодо зміни показів даними свідками в ході досудового розслідування та судового розгляду, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення за які був засуджений, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі вищенаведеного, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватості, особу підозрюваного, а також те, що наявні докази про вчинення нею кримінального правопорушення є вагомими, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що зазначені в клопотанні.

Висновок слідчого про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, а дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 і сама підозра у вчиненні ним тяжких кримінальних правопорушень, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Суд, зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу підозрюваного, характером злочинів у яких він підозрюється, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за підозрюваним правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Суд, не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим законом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, за які він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2025 року складає 3028 гривень, що в сумі становить 242240 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на останнього, визначені пунктом 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України. При невиконанні умов застави до підозрюваного підлягають застосуванню заходи, передбачені частиною восьмою, десятою статті 182 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Почуйки Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме: з 03 липня 2025 року з 12 години 00 хвилин по 01 вересня 2025 року по 12 годину 00 хвилин, включно.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 242240 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1