Справа № 751/2031/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/642/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, до 05 вересня 2025 року, з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Також даною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , рішення щодо яких в апеляційному порядку не оскаржується.

Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, тому строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Посилається на те, що вказані у клопотанні прокурора ризики не знайшли свого обґрунтування належними доказами. Зокрема, жодних дій, які б свідчили про вплив на свідків чи інших обвинувачених ОСОБА_8 з моменту його затримання не вчиняв. Більш того, судом залишено поза увагою, що інші обвинувачені з його підзахисним познайомилися лише під час продовження судами запобіжних заходів. Висновки місцевого суду про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою вважає необґрунтованими. Також апелянт вказує, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, має дружину, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді Десняського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене 01.11.2023 року до ЄРДР за №0000391, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

09.08.2024 ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого, місцевий суд, ураховуючи, що ризики, які полягають у можливості ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, що негативно відобразиться на ході судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні; зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу та подальше тримання обвинуваченого під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Дані про особу обвинуваченого, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду з урахуванням вищевказаних обставин.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають скасування цього запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4