26.06.25
Справа №635/2142/25
Провадження по справі 1-в/635/468/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 листопада 2006 року за ст. 198 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 квітня 2007 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 жовтня 2015 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- вироком апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2018 року, зміненим постановою Верховного суду від 11 квітня 2019 року, за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є його власністю,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2018 року, зміненим постановою Верховного суду від 11 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 як особи, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21 квітня 2017 року. Під час тримання в державній установі «Старобільський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, мав одне стягнення, заохочень не мав, до праці не залучався. З 04 липня 2018 року відбував строк покарання в державній установі «Роменська виправна колонія (№56)», де характеризувався позитивно, мав одне стягнення, заохочувався рішенням дисциплінарної комісії чотири рази, до праці залучався. З 27 квітня 2023 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався п`ять разів. До промислової зони установи не працевлаштований. Підтримує доброзичливі взаємовідносини з засудженими позитивної спрямованості, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься позитивно, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, проявляє розумну ініціативу. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Творчість», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Засуджений прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи, підтримує соціально корисні зв`язки з батьком та дружиною шляхом листування, телефонних переговорів та побачень, отримує посилки та передачі, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. 03 березня 2021 року комісією ДУ «Роменська виправна колонія (№56) засудженому було відмовлено в застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення. 31 жовтня 2022 року комісією ДУ «Роменська виправна колонія (№56) засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення. 13 вересня 2023 року комісією установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення. Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 5040,00 гривень та стягнуто на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 70419,00 гривень, які відшкодовано в повному обсязі. Після звільнення має наміри проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2018 року, зміненим постановою Верховного суду від 11 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 29 травня 2018 року, кінець строку 17 лютого 2026 року.

З 27 квітня 2023 року засуджений відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Станом на 18 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 фактичного строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 від 12 березня 2025 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21 квітня 2017 року. З 27 квітня 2023 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За оцінюваний період відбування покарання не зафіксовано спроб втечі, на профобліку не перебуває. Мав два стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. Характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог пожежної безпеки, заохочувався дев`ять разів. Засуджений до засудження не працював, мав сезонну роботу. В установі наразі не працевлаштований, залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово побутових умов засуджених. До виконання робіт ставиться сумлінно, розуміє їх необхідність, проявляє розумну ініціативу. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки, відсутні явні ознаки нервового збудження чи пригнічення. Самооцінка адекватна, він здатен правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків, усвідомлював, що його можуть спіймати і позбавити волі, але все рівно скоював злочини, хоча ситуація в якій він опинився не була безвихідною. Він здатен робити правильні висновки із того, що сталося, так як його не одноразово притягали до кримінальної відповідальності, але навіть після цього він продовжував вчиняти злочини. Під час спілкування на зауваження інших реагує спокійно, відстоює свою точку зору. В даний час він усвідомлює необхідність змін його соціально-психологічних установок в сторону самокерованої правослухняної поведінки і має намір не вчиняти повторно кримінальні правопорушення. До позбавлення волі особа мала прокримінальне оточення. Після проведення бесід виховного та профілактичного характеру засуджений має бажання змінювати свої погляди на майбутнє. Відбуваючи покарання в державній установі виконання покарань, засуджений має доброзичливі стосунки з рідними та близькими. Має позитивні стосунки зі своєю дружиною, яка регулярно відвідує засудженого на тривалих побаченнях. Під час відбування покарання у державній установі «Роменська виправна колонія (№56)» одружився. Під час відбування покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» у засудженого народився син. Зі слів засудженого ця подія стала важливою віхою в його житті, надаючи йому додаткову мотивацію для виправлення, саморозвитку та збереження міцних сімейних відносин. Відповідальність за вчинені дії бере на себе. Усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. Не має негативної спрямованості у відношенні до працівників органів та установ виконання покарань. Вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаюється. Засуджений усвідомлює необхідність змін у своєму житті, чітко розуміє аспекти, які потребують корекції, та має стійку мотивацію до особистісного зростання і виправлення, він свідомо працює над власним розвитком, бере активну участь у реалізації індивідуального плану роботи, що спрямований на корекцію поведінки, соціальну адаптацію та подальшу реінтеграцію в суспільство. Окрім цього, засуджений формує позитивне бачення майбутнього, розробляє конкретні цілі та кроки їх досягнення, активно втілює заплановані зміни у життя, його наполегливість вже приносить позитивні результати, що свідчить про серйозність його намірів щодо змін і бажання стати повноцінним членом суспільства. Крім того, виявив бажання для проходження корекційній програмі «Я тато», що свідчить про зміну цінностей та переконань засудженого та свідчить про серйозність цінностей та намірів засудженої особи, особа вмотивована до змін в своєму житті, так як він має дружину з 3 групою інвалідності та неповнолітню дитину. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Подає позитивний приклад іншим засудженим. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактичного виховного характеру, проявляє тактовність та щирість. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює належний догляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи, ставиться завжди сумлінно, розуміє їх необхідність. Проявляє розумну ініціативу. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений має місце проживання та має можливість проживати за адресою: АДРЕСА_2 . Заходи виконані повністю у визначені терміни. Засуджена особа неодноразово відбувала покарання в місцях позбавлення волі. До засудження офіційно не був працевлаштований або мав сезонну роботу. Даний фактор впливає на ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Засуджений вмотивований до змін і самовдосконалення.

Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

Водночас, із характеристики від 03 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 характеризується негативно, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, притягувався до дисциплінарної відповідальності, має одне стягнення та одне заохочення, у відношенні до представників адміністрації не ввічливий, не тактовний, намагається виконувати їх законні вимоги лише під контролем, на основному виробництві установи не працевлаштований за власним не бажанням працювати, участі у роботі з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджений приймає, але ініціативи не проявляє, також не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, активну участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих, заходах серед засуджених, суспільному житті відділення приймати не бажає, не завжди має охайний вигляд, до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам та вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься байдуже.

За характеристикою від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_5 характеризується посередньо, у відношенні до представників адміністрації не завжди ввічливий, намагається виконувати їх законні вимоги лише під контролем, на основному виробництві установи не працевлаштований за власним не бажанням працювати, участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне, самоосвітою не займається, намагається дотримуватись правил санітарії та гігієни, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам та вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься байдуже, висновок засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбуття покарання має 9 заохочень та 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 останній за час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» з травня 2023 року по квітень 2024 року не працював, в травні 2024 року був працевлаштований до цеха 3 з виготовлення малопомітної перешкоди, з червня 2024 року по січень 2025 року не працював.

Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 виконавчі листи відсутні.

Відтак, із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що в процесі виправлення ОСОБА_5 наявні певні позитивні тенденції, однак вважати, що засуджений протягом відбування покарання довів своє виправлення, в тому числі з огляду на його не бажання працювати, підстав немає, а отже застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Факт залучення засудженого до робіт по благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, дотримання ним правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, дбайливого ставлення до майна установи, наявність дев`яти заохочень, не є безумовною підставою для прийняття рішення про його умовно-дострокове звільнення з урахуванням наведеного вище. Наявність місця проживання у засудженого заслуговує на увагу, проте не є визначальною підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України з огляду на всі обставини у сукупності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та ставлення до праці, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1