ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1290/24
Номер провадження: 11-кп/819/453/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003694 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 липня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 липня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25 вересня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 29.07.2025 року. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання і змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з 12 години до 10 години наступного ранку у квартирі АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що висновки суду про продовження існування ризику переховуватися від суду не обґрунтовані і суперечать практиці ЄСПЛ.

Тяжкість обвинувачення не є безумовною підставою для тримання особи під вартою за відсутності обґрунтування ризику переховування від суду.

Зазначає, що не зможе впливати на свідків, які десь на Херсонщині , а він у разі зміни запобіжного заходу повинен буде знаходитися у м. Миколаєві. Жодних доказів на обґрунтування ризику впливу на свідків та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення н прокурором за весь час не надано.

Посилається на те, що ухвала суду є шаблонною , судом не обґрунтовано чому за сплином значного терміну півтора року ті самі ризики продовжують існувати.

Зазначає, що перебуває під вартою вже 1 рік та 6 місяців і кожні два місяці запобіжний захід продовжується з посиланням на одні і ті самі аргументи.

Власник квартири у м. Миколаєві ОСОБА_8 неодноразово надавав згоду на його проживання , перебуваючи у вказаному житлі під домашнім арештом він зможе брати участь в судовому розгляді дистанційно за допомогою ноутбука.

Для цілей Конвенції запобіжні заходи у виді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту є рівнозначними заходами за ступенем обмеження особистої свободи.

Оскільки зазначені в судовому рішенні ризики необґрунтовані , то просить скасувати ухвалу.

Позиції учасників.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги .

Обвинувачений про дату, час апеляційного розгляду повідомлений, заяви про участь в судовому засіданні не подавав. В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що не бажає брати участь в судовому розгляді.

Адвокат ОСОБА_9 був повідомлений про дату, час апеляційного розгляду , в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведені обставини, судове засідання проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 , які не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю, відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1, ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення думку прокурора , вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Частиною 1ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Здійснюючи апеляційний розгляд в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне.

Положеннями ст. 422-1 КПК України передбачено порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003694 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання 29.07.2025 року судом відповідно до приписів ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та продовженням існування ризиків, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме п. 1, 3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою , передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК продовжують існувати і, що для запобігання цим ризикам наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 такі висновки суду не спростовують.

Посилання апеляційної скарги про те, що клопотання прокурора обґрунтовується одними і тими ж обставинами, як на підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу не є прийнятними.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам, тобто чи не змінилися обставини, які були встановлені при застосуванні запобіжного заходу і чи впливають вони на зменшення існуючих ризиків на відповідній стадії судового розгляду.

Вбачається, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави застосований до ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22.12.2023 року для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, передбаченим п.1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується ( продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого особливо тяжкого злочину, обставини, передбачені ст.178 КПК України, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, враховано стадію судового розгляду, те що докази у справі ще не досліджені , що в сукупності стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не здатен запобігти існуючим ризикам на цій стадії судового провадження.

Посилання обвинуваченого на те, що ОСОБА_8 , який є власником квартири у м. Миколаєві , надав згоду на його проживання у цій квартирі, не можна визнати достатньою обставиною , яка б давала підстави для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Зважаючи на те, що судовий розгляд не закінчений є вірогідним продовження існування ризику впливу на свідків.

Ризик незаконного впливу на свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, як то передбачено ст. 95 КПК, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками може незаконно впливати на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Не спростовують доводи апеляційної скарги і висновки суду про продовження існування ризику переховування від суду, зважаючи на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років , сукупність відомостей про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не можна визнати такими, які б переконливо свідчили про здатність впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого.

Не є переконливими і доводи апеляційної скарги про відсутність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу та наведенні у клопотанні прокурора обставини.

Встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики ще є достатньо суттєвими на даній стадії судового розгляду кримінального провадження, що дає підстави дійти висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК

Відомості, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки були фактично враховані судом при продовженні строку тримання під вартою.

Сукупність цих відомостей, які існували на час застосування запобіжного заходу та не змінилися, не вказує на те, що на даній стадії кримінального провадження ризики, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК нівельовані чи зменшилися.

Посилань на те, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.404,405, 407,419,422-1, ч. 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 липня 2025 року , якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4