Справа № 308/9037/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000128 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця Закарпатської області, м. Виноградів, з вищою освітою, одруженого, який працює головним державним виконавцем Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України

встановив:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 12.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 975/03 від 29.12.2022 обіймає посаду головного державного виконавця Виноградівського відділу Державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на якого згідно посадової інструкції від 29.12.2022 покладено серед іншого наступні обов`язки: Здійснювати примусове виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), виконання яких відповідно до законів України покладено на державну виконавчу службу у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та чинним законодавством; Вживати передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів, щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняє виконавчі дії; Дотримуватись та виконує вимоги Конституції України та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, актів Кабінету Міністрів України, доручень Прем`єр-міністра України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, його заступників, директора Департаменту, наказів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Положень про відділ, своїх посадових обов`язків, та будучи службовою особою, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, вчинив умисний, корисливий злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.

Так, 04.10.2023 ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 72936278, з примусового виконання постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.03.2023 № 299/926/23, щодо стягнення із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу в розмірі 34 000 гривень та судових витрат в розмірі 536, 80 гривень, за визнання останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В рахунок забезпечення примусового виконання вказаного судового рішення, 13.11.2024 ОСОБА_4 виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_7 , а саме нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де останній фактично проживав, однак власником такого майна не являвся.

У подальшому, у ОСОБА_8 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_9 виникла необхідність у переоформленні права власності будинку АДРЕСА_3 , та при зборі пакету документів, необхідних для вчинення перереєстрації нерухомого майна дізналась, що на вищевказаний об`єкт нерухомості ОСОБА_4 накладено обтяження.

06.03.2025 ОСОБА_8 звернулась до головного державного виконавця Виноградівського відділу Державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_4 , з метою з`ясування обставин накладення ним арешту на будинок АДРЕСА_3 та який перебуває у власності її колишнього чоловіка - ОСОБА_9 , у свою чергу ОСОБА_4 в супереч вимог ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передчасно створивши умови для звернення до нього з метою вирішення питання, щодо скасування накладеного раніше ним арешту, усвідомлюючи, що вказане нерухоме майно не належить боржнику ОСОБА_7 , та ним, накладено арешт на майно іншої особи, маючи злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, діючи всупереч інтересам служби, вирішив скористатися даною ситуацією шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за вчинення дій з використанням свого службового становища та збагатитись злочинним шляхом.

При особистій зустрічі 12.03.2025, близько 12 години, з ОСОБА_4 , повідомив, ОСОБА_8 , що за його сприяння у знятті арешту із нерухомого майна остання повинна надати йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США в якості неправомірної вигоди.

Однак, розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненою до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів та почала діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Наступного дня, 13.03.2025 о 14 годині 29 хвили, ОСОБА_4 перебуваючи у сквері біля фонтану «Сільвіка», що у Берегівському районі, м. Виноградів, під час зустрічі з ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, прийняв пропозицію останньої у отриманні неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США, за його сприяння у скасуванні арешту нерухомого майна будинку № 7 розташованого по ОСОБА_10 у м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, з метою забезпечення подальшої можливості вчинення ОСОБА_8 правочинів, відносно вказаного нерухомого майна, при цьому повідомивши ОСОБА_8 , що необхідно деякий час зачекати, оскільки йому, нібито, необхідно запитати у керівника, щодо можливості зняття арешту.

Згодом, 14.03.2025, о 12 годині 00 хвили, ОСОБА_4 , під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 у сквері біля фонтану «Сільвіка», що у м. Виноградів, Берегівського району надав останній чіткі гарантії у вчиненні ним реєстраційних дій, пов`язаних із скасуванням арешту нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, вул. (Локоти) Миколи Леонтовича, 7, та для цього, ОСОБА_8 необхідно прибути 17.03.2025 за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, вул. Миру 16, тобто за місцем розташування до Виноградівського відділу Державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області, де вже ОСОБА_4 вчинить дії як службова особа, тобто скасує арешт нерухомого майна в інтересах ОСОБА_8 .

Вже 17.03.2025, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 у сквері біля фонтану «Сільвіка», що у м. Виноградів, Берегівського району, де під час зустрічі, отримав від останньої правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Виноградів, вул. (Локоти) Миколи Леонтовича, 7, та переслідуючи корисливий мотив, прийняв обіцянку ОСОБА_8 у отриманні неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США, за його сприяння у скасуванні арешту вказаного нерухомого майна, з метою забезпечення можливості вчинення ОСОБА_8 правочинів, відносно вказаного нерухомого майна, при цьому чітко усвідомлюючи, що ним помилково було накладено обтяження на вказане нерухоме майно, як майно яке належить боржнику - ОСОБА_7 .

Таким чином, в період часу з 06.03.2025 по 17.03.2025 головний державний виконавець Виноградівського відділу Державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_4 прийняв пропозицію, обіцянку від ОСОБА_8 у наданні йому грошових коштів в розмірі 1500 доларів США, в якості неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах останньої дій з використанням наданого йому службового становища, тобто зняття арешту із будинку АДРЕСА_3 .

За вказаним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.03.2025, відібрану від ОСОБА_8 , про те що, головний державний виконавець Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі ОСОБА_4 вимагає від неї грошові кошти в розміри 1500 доларів США за вчинення дій з використанням службового становища, а саме зняття арешту з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.03.2025, яка у ході допиту повідомила, що будинок АДРЕСА_4 , на праві приватної власності належить її колишньому чоловіку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом із цим, вона із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_9 вирішили переоформити право власності вказаного будинку на їхнього сина ОСОБА_11 , у зв`язку із чим підготовлено пакет документів та заявниця звернулися до одного з нотаріусів м. Виноградів, яким було повідомлено що він не може оформити договір дарування будинку за вказаною адресою, так як, наявне обмеження, а саме накладено арешт на майно, яке накладено головним державним виконавцем Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі ОСОБА_4 , чим самим фактично заборонено проведення відчуження зазначеного майна. Підставою для накладення арешту слугувала заборгованість громадянина України ОСОБА_7 , який фактично жодного відношення до вказаного об`єкта нерухомості не має. Тоді, 06.03.2025 ОСОБА_8 звернувшись до головного державного виконавця ОСОБА_4 щоб з`ясувати у зв`язку з чим він здійснив накладення арешту на майно, та яким чином потрібно здійснити зняття арешту з будинку і щоб він надав документи на підставі яких він здійснив накладення арешту на майно і отримавши копію рішення суду, заявниця дізналась що він здійснив обтяження у зв`язку з боргами ОСОБА_7 . В подальшому під час розмови з ОСОБА_4 останній повідомив що поговорить з начальником з приводу можливості скасування обтяження та 12.03.2025 біля 12 години, під час зустрічі з ОСОБА_4 , останній повідомив, що може зняти обтяження за грошові кошти в розмірі 1500 доларів США; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, із якого вбачається, що будинок АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , разом із цим державним виконавцем ОСОБА_4 , 13.11.2024 створено спеціальний розділ із накладенням обтяження на вказану нерухомість, при цьому зазначається, що особа, майно/права якої обтяжується є ОСОБА_7 ; відомістю виконаних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно із якою ОСОБА_4 13.11.2024 о 12 год. 02 хв. здійснено реєстрацію обтяження 13.11.2024 (номер запису про обтяження 57536894); матеріалами виконавчого провадження № 72936278, згідно із якого 04.10.2023, ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження на підставі постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області № 299/926/23 від 02.03.2023, якою ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, та у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 штраф не сплачено, постановою головного державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі ОСОБА_4 від 13.11.2024 накладено арешт на будинок АДРЕСА_2 , як на таке, яке на праві власності належить боржнику ОСОБА_7 ; протоколом огляду від 30.05.2025, із якого вбачається, що на належній ОСОБА_4 флеш накопичувачу, містяться скановані копії документів, які посвідчують право власності ОСОБА_9 на будинок розташований за адресою АДРЕСА_3 , зокрема вказується дата формування даних документів 17.03.2025, саме цього дня, ОСОБА_4 під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 отримав від останньої вказані документи та безпосередньо переслідуючи корисливий мотив, прийняв обіцянку ОСОБА_8 у отриманні неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США, за його сприяння у скасуванні арешту вказаного нерухомого майна що підтверджено матеріалами НСРД; протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 19.03.2025, із якого вбачається, що ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США та прийняв пропозицію, обіцянку від останньої у наданні йому вказаної суми грошових коштів, в якості неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого йому службового становища, тобто зняття арешту із будинку № 7, ОСОБА_12 у м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 14.03.2025, 15.03.2025 та 18.03.2025, із яких також вбачається, що ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США та прийняв пропозицію, обіцянку від останньої у наданні йому вказаної суми грошових коштів, в якості неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого йому службового становища, тобто зняття арешту із будинку АДРЕСА_3 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; запобігання спробам незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні; запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий також зазначає, що інший запобіжний захід, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами. Вказав, що на даний час існують ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. На підставі наведеного просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки таке є необґрунтованим, вказав, що не мав корисливих намірів, не причетний до даного злочину, та не погоджується із кваліфікацією.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення проти задоволення клопотання, вказав, таке є необґрунтованим, ОСОБА_4 вину не визнає, ризики наведені в клопотання є необґрунтованими. Крім того, просив врахувати, що останній має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні хвору дитину.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000128 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

26 червня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у кримінальному провадженні провадження за №0000128 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме: прийняття пропозиції, обіцянки службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє неправомірну вигоду, будь-якої дії з використання наданої їй влади чи службового становища..

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.181КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та яке у відповідності до положень ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.03.2025, відібрану від ОСОБА_8 , про те що, головний державний виконавець Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі ОСОБА_4 вимагає від неї грошові кошти в розміри 1500 доларів США за вчинення дій з використанням службового становища, а саме зняття арешту з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.03.2025, яка у ході допиту повідомила, що будинок АДРЕСА_4 , на праві приватної власності належить її колишньому чоловіку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом із цим, вона із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_9 вирішили переоформити право власності вказаного будинку на їхнього сина ОСОБА_11 , у зв`язку із чим підготовлено пакет документів та заявниця звернулися до одного з нотаріусів м. Виноградів, яким було повідомлено що він не може оформити договір дарування будинку за вказаною адресою, так як, наявне обмеження, а саме накладено арешт на майно, яке накладено головним державним виконавцем Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі ОСОБА_4 , чим самим фактично заборонено проведення відчуження зазначеного майна. Підставою для накладення арешту слугувала заборгованість громадянина України ОСОБА_7 , який фактично жодного відношення до вказаного об`єкта нерухомості не має. Тоді, 06.03.2025 ОСОБА_8 звернувшись до головного державного виконавця ОСОБА_4 щоб з`ясувати у зв`язку з чим він здійснив накладення арешту на майно, та яким чином потрібно здійснити зняття арешту з будинку і щоб він надав документи на підставі яких він здійснив накладення арешту на майно і отримавши копію рішення суду, заявниця дізналась що він здійснив обтяження у зв`язку з боргами ОСОБА_7 . В подальшому під час розмови з ОСОБА_4 останній повідомив що поговорить з начальником з приводу можливості скасування обтяження та 12.03.2025 біля 12 години, під час зустрічі з ОСОБА_4 , останній повідомив, що може зняти обтяження за грошові кошти в розмірі 1500 доларів США; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, із якого вбачається, що будинок АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , разом із цим державним виконавцем ОСОБА_4 , 13.11.2024 створено спеціальний розділ із накладенням обтяження на вказану нерухомість, при цьому зазначається, що особа, майно/права якої обтяжується є ОСОБА_7 ; відомість виконаних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно із якою ОСОБА_4 13.11.2024 о 12 год. 02 хв. здійснено реєстрацію обтяження 13.11.2024 (номер запису про обтяження 57536894); матеріали виконавчого провадження № 72936278, згідно із якого 04.10.2023, ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження на підставі постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області № 299/926/23 від 02.03.2023, якою ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, та у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 штраф не сплачено, постановою головного державного виконавця Виноградівського відділу ДВС у Берегівському районі ОСОБА_4 від 13.11.2024 накладено арешт на будинок АДРЕСА_2 , як на таке, яке на праві власності належить боржнику ОСОБА_7 ; протокол огляду від 30.05.2025, із якого вбачається, що на належній ОСОБА_4 флеш накопичувачу, містяться скановані копії документів, які посвідчують право власності ОСОБА_9 на будинок розташований за адресою АДРЕСА_3 , зокрема вказується дата формування даних документів 17.03.2025, саме цього дня, ОСОБА_4 під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 отримав від останньої вказані документи та безпосередньо переслідуючи корисливий мотив, прийняв обіцянку ОСОБА_8 у отриманні неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США, за його сприяння у скасуванні арешту вказаного нерухомого майна що підтверджено матеріалами НСРД; протокол за результатами контролю за вчиненням злочину від 19.03.2025, із якого вбачається, що ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США та прийняв пропозицію, обіцянку від останньої у наданні йому вказаної суми грошових коштів, в якості неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого йому службового становища, тобто зняття арешту із будинку № 7, ОСОБА_12 у м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 14.03.2025, 15.03.2025 та 18.03.2025, із яких також вбачається, що ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1500 доларів США та прийняв пропозицію, обіцянку від останньої у наданні йому вказаної суми грошових коштів, в якості неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого йому службового становища, тобто зняття арешту із будинку № 7, ОСОБА_12 у м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Таким чином слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній має вищу освіту, одружений, працює головним державним виконавцем Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, має постійне місце реєстрації,має на утриманні дитину 2016 р.н., у якої встановлено діагноз дитячий аутизм, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.

На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.

Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням наведеного вище, та враховуючи те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, має на утриманні дитину 2016 р.н., з моменту повідомлення особі про підозру 26.06.2025 року, та на час розгляду клопотання сторона обвинувачення не надала доказів того, що підозрюваний не додержується належної процесуальної поведінки, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у даному конкретному випадку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.

У зв`язку з наведеним клопотання підлягає частковому задоволенню.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в певний час доби, а саме з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом із встановленою періодичністю на визначений ними час; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 23:00 по 06:00; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в певний час доби, а саме з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом із встановленою періодичністю на визначений ними час;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період доби з 23:00 по 06:00;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 22 серпня 2025 року (включно).

Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 22 серпня 2025 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1