Справа № 204/3462/25
Провадження № 1-кп/204/778/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000298, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білібіно Магаданської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, працюючої провідним спеціалістом по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного МРУМЮ (м. Одеса), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Чечелівського районного суду міста Дніпра від Західної окружної прокуратури міста Дніпра надійшов вказаний обвинувальний акт.

Кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У даному судовому засіданні захисником обвинуваченої заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав. Так обвинувальний акт у кримінальному провадженні містить формулювання обвинувачення, яке є незрозумілим та некоректним. Обвинувальний акт не містить відомостей про те, що ОСОБА_5 здійснила реєстраційні дії, які сторона обвинувачення вважає несанкціонованою зміною інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, саме за зверненням заявника (ПІБ заявника, дата та час подання заяви/звернення на проведення реєстраційних дій), а отже, є необґрунтованим висновок сторони обвинувачення, що ОСОБА_5 зобов`язана була здійснити зазначені реєстраційні дії виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України. При цьому, в обвинувальному акті не наведено інших положень законодавства, які б зобов`язували ОСОБА_5 провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за будь-яких умов здійснити зазначені реєстраційні дії виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України. Незрозумілість висунутого обвинувачення порушує один з головних принципів кримінального провадження змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У даному випадку, ОСОБА_5 позбавлена можливості визначити перелік доказів, в тому числі свідків, які б могли спростувати

викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, що безумовно призведе

до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

від 04.11.1950 № ETSN 005, статті 62 Конституції України, статей 2 та 7 КПК України. Висновки обвинувального акта та констатація певних подій не повинні порушувати презумпції невинуватості обвинувачених осіб, зокрема обвинувальний акт не має містити тверджень про встановлення фактів вчинення злочину обвинуваченими. У той же час, викладаючи у обвинувальному акті відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК Фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, сторона обвинувачення заздалегідь упереджено по відношенню до обвинуваченої зазначає певні обставини, які не можуть бути належним чином перевірені, зокрема факт умисного використання ОСОБА_5 свого службового становища, а також усвідомлення нею суспільно небезпечного характеру своїх дій, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки. Констатація в обвинувальному акті факту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення є упередженим твердженням сторони обвинувачення ще й тому, що обвинувачена завідомо не має можливості спростувати зазначені твердження відносно злочинних намірів та злочинної діяльності. Крім цього, викладення формулювання обвинувачення без зазначення повної та детальної інформації щодо пред`явленого обвинувачення призводить до неможливості захисника ОСОБА_5 виконати свої обов`язки, передбачені ст. 47 КПК України, зокрема, використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Обвинувачена ОСОБА_5 клопотання захисника підтримала в повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Підстав для повернення або закриття кримінального провадження не вбачається. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту просив відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Потерпіла у дане судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, раніше, 05.06.2025 через канцелярію суду подала заяву про розгляд провадження за її відсутності.

Суд, вислухавши позиції учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

За змістом ст. 314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження.

Одним з організаційно-розпорядчих питань, що вирішуються судом під час підготовчого судового засідання при визначені можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, є питання відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства. При цьому оскільки вимоги до обвинувального акту встановлюються лише положеннями ст. 291 КПК України, то суд під час підготовчого судового засідання здійснює перевірку обвинувального акту на предмет відповідності тільки цій статті.

Суд звертає увагу на ті обставини, що підстави для повернення обвинувального акту не можуть тлумачитися та застосовуватися з надмірним формалізмом, оскільки останній може призвести не тільки до безпідставного повернення обвинувального акту, але і до затягування кримінального провадження, що також є неприпустимим для прав та інтересів обвинуваченого.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акту як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акту вимогам КПК України. Така правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Клопотання захисника обвинуваченої про повернення обвинувального акту, обґрунтовано тим, що формулювання обвинувачення є незрозумілим та неконкретним, що порушує один з головних принципів кримінального провадження змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обвинувальний акт не містить відомостей про те, що ОСОБА_5 здійснила реєстраційні дії, які сторона обвинувачення вважає несанкціонованими, а також стороною обвинувачення заздалегідь упереджено по відношенню до обвинуваченої визначає певні обставини, які не можуть бути належним чином перевірені.

Однак, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд перевіряє лише те, щоб у відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт містив відповідну частину, яка при цьому не мала б зайвої натуралізації правопорушення та суттєвих суперечностей, що перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

Ураховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, суд доходить до висновку, що прокурор, як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, розкриття характеру дій обвинувачення та суті злочину. Такий висновок, зокрема, підтверджується і тим, що відповідно до ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначаються ті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які «прокурор вважає встановленими».

Суд, маючи повноваження лише щодо вирішення обвинувачення по суті і лише в межах висунутого обвинувачення, не має права втручатися у дискреційні повноваження прокурора, вказуючи на факти та обставини, що потрібно встановити чи спростувати, змінювати у будь-якій спосіб зміст та обсяг обвинувачення, правової кваліфікації.

Отже, встановлення та виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та здійснення правової кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне саме прокурор.

Вказане узгоджується з позицією ККС ВС у Постанові від 03.07.2019 року у справі № 273/1053/17 згідно з якою, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною або неповною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Отже, аналізуючи обставини, на які посилається захисник, як на підставу для повернення обвинувального акту, суд дійшов висновку, що вказані обставини по суті є предметом судового розгляду, і можуть бути оцінені судом при прийнятті остаточного рішення за наслідками розгляду справи.

Таким чином під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, стороною обвинувачення сформульовано обвинувачення, у ньому викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статтю та частину статті КК України; викладені інші відомості передбачені законодавством, тому суд не вбачає підстав для його повернення прокуророві, підстав щодо її закриття, зупинення розгляду чи направлення прокурору для проведення досудового провадження суд не вбачає.

Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Враховуючи принцип гласності та відкритості кримінального судочинства, судове засідання слід проводити відкрито, обмеження щодо відкритості, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314-317 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити кримінальне провадження № 0000298, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України,до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чечелівського районного суду міста Дніпра за адресою: м. Дніпро, пр. Лесі Українки, 77б на 17 червня 2025 о 14:55 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

До судового засідання викликати учасників кримінального провадження.

Згідно статті 317 КПК України, роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.06.2025.

Суддя ОСОБА_1