Справа № 128/1492/22
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника відділу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції подання провідного інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане подання, яке мотивовано тим, що 18.01.2024 на адресу Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшли на виконання розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, та копія вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 14.12.2023 відносно ОСОБА_5 . Під час постановки засудженого на облік було встановлено його місце проживання в м. Вінниця, тому справа була передана на виконання до Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.

26.01.2024 ОСОБА_5 було встановлено дні явки на реєстрацію - перший та другий вівторок кожного місяця, та 05.03.2024 року було встановлено інший порядок явки на реєстрацію - перший вівторок кожного місяця.

Однак ОСОБА_5 02.04.2024 не з`явився на реєстрацію. Та вже 04.04.2024 ОСОБА_5 з`явився до відділу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що він не з`явився на реєстрацію так як було судове засідання у Вінницькому міському судді. Цього ж дня йому було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Також проведено індивідуально-виховну та профілактичну бесіду, роз`яснено наслідки, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України.

Крім цього, 29.03.2024 відділенням поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні 26.02.2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, затверджений обвинувальний акт направлено до суду.

Та засуджений ОСОБА_5 знову 07.05.2024 року не з`явився на реєстрацію до Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області. 14.05.2024 року ОСОБА_5 з`явився до відділу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що він не з`явився на реєстрацію 07.05.2024 року у зв`язку з тим, що переплутав дні явки на реєстрацію. З ним знову було проведено індивідуально-виховну та профілактичну бесіду, роз`яснено наслідки, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України.

В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_5 письмово надав пояснення про те, що на даний час змінив своє місце проживання, тому вирок надійшов до виконання до Вінницького районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.

30.05.2024 року ОСОБА_5 з`явився за викликом до Вінницького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області для постановки на облік, була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію перший та другий вівторок кожного місяця, з якою він ознайомився під підпис.

Однак, 06.08.2024 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію у встановлений день до Вінницького районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області. 13.08.2024 року ОСОБА_5 з`явився до відділу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що він не з`явився на реєстрацію 06.08.2024 року без поважних причин.

Крім цього, засуджений ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинив повторні злочини, відповідно до вимоги, наданої управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за ч. 4 ст. 185 КК України. Рішення по даних обвинуваченнях не прийняте, перебувають на розгляді в Вінницькому міському суді Вінницької області, також відносно нього було відкрито ще одне кримінальне провадження від 05.08.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України. До адміністративної відповідальності не притягувався.

За вказаних обставин провідний інспектор Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації»у Вінницькій області просить суд розглянути питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання (а.к.п. 149 154).

Провідний інспектор Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила скасувати звільнення від відбування покарання та направити ОСОБА_5 для відбування покарання, оскільки він неодноразово не з`явився для реєстрації до органу пробації, як за попереднім місцем проживання, так і після зміни місця проживання, та поважних причин неявки не мав, вчинив нові злочини, про що було передано матеріали до суду, але в зв`язку з декриміналізацією кримінальні провадження були закриті. На даний час іспитовий строк, призначений вироком суду, закінчився, попередні кримінальні провадження щодо ОСОБА_5 закрито у зв`язку з декриміналізацією, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2024 на нього накладено штраф за ч. 2 ст. 51 КУпАП, а під час розгляду даного подання було встановлено, що засуджений перебуває під вартою за іншим кримінальним провадженням, яке перебуває в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області, тому вважає доцільним направити засудженого для відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні подання, пояснив, що дійсно на даний момент знаходиться під вартою за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з 20.06.2025. Він не з`являвся у вказані в поданні дні до органу пробації, оскільки першого разу він мав судову повістку про явку до Вінницького міського суду, тому в той день перебував в суді, потім захворіла його бабуся, яка мала два інсульти, він її доглядав, але медичних довідок з відмітками про час хвороби він не має. Одного разу він приїхав до органу пробації о 5 годині вечора, а там вже було зачинено, хоча вони працюють до 6 години вечора. Вважає, що його поведінка не вказувала на наявність достатніх підстав для скасування призначеного йому іспитового строку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримала, просила скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуваннямта направити його для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 КВК України, у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

У разі відмови суду задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, із зазначенням додаткових обставин, які свідчать про обґрунтованість такого скасування.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 14.12.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Оскільки засуджений повідомляв органи пробації про зміну місця свого проживання та не вчиняв спроб виїхати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, згідно матеріалів особової справи засудженого, підставою даного подання, яким орган пробації просить вирішити питання про скасування ОСОБА_5 іспитового строку та направлення його для відбування покарання, є допущення засудженим трьох неявок для реєстрації, а саме, 02.04.2024, 07.05.2024, 06.08.2024.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Вінницькій області станом на 14.08.2024, щодо ОСОБА_5 до суду з обвинувальними актами було направлено два кримінальних провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про прийняті за ними рішення відсутні (а.к.п. 158), та такі обставини не є такими, що передбачені ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України, для ініціювання органом пробації питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В ході судового розгляду даного подання ОСОБА_5 з`явився на перший виклик до суду, в подальшому представник органу пробації повідомляла суд про перебування засудженого в ТЦК з метою проходження служби, після чого засуджений заявив вимогу про надання часу для скористання правовою допомогою, потім надав органу пробації довідку про хворобу, та після надання пояснень в суді про причини неявки до органу пробації на реєстрацію просив надати час для збирання документів, що підтверджують такі причини, після чого судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (справа № 127/19214/25), тому розгляд даного подання здійснювався в подальшому в режимі відеоконференції.

Відповідно до копії листка реєстрації, наданої в судовому засіданні представником органу пробації, до завершення іспитового стоку ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації 03.09.2024 та 10.09.2024 (тобто вже після звернення з поданням до суду), відомості про причини неявки відсутні, та з`являвся до органу пробації на реєстрацію 01.10.2024, 08.10.2024, 05.11.2024, 12.11.2024, 03.12.2024, 10.12.2024 (а.к.п. 42 т. 2).

Так, суд зауважує, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для направлення для відбування покарання необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, та доцільність скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Суд також враховує вимоги ст. 62 Конституції України, згідно яких особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин суд не бере до уваги відомості про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, оскільки вироки суду чи постанови про закриття кримінального провадження в зв`язку з декриміналізацією і притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності суду не надавались.

Щодо обставин неявки ОСОБА_5 для реєстрації, такою, що дійсно була вчинена за відсутності будь-якихповажних причин, матеріалами справи доведена така неявка лише 06.08.2024.

Щодо його неявок 02.04.2024 та 07.05.2024, на думку суду, такі неявки не можна вважати такими, що свідчать про умисне ухилення засудженим від відбування покарання з випробуванням, оскільки вже 04.04.2024 він з`явився самостійно до органу пробації та повідомив, що в призначений для реєстрації день був в суді, та 14.05.2024 також добровільно з`явився до органу пробації та повідомив, що переплутав дні явки для реєстрації, що з огляду на попередню зміну йому днів явки на реєстрацію та з`явлення рівно через тиждень після встановленої дати, дійсно могло мати місце.

Тому суд вважає, що звернення до суду органу пробації з даним поданням щодо ОСОБА_5 було передчасним та вказані в ньому обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім цього, суд зауважує, що на даний час закінчився іспитовий строк, встановлений судом при постановленні вироку від 14.12.2023 строком на один рік.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Тобто, зі змісту даної норми вбачається, що рішення про скасування звільнення від відбування покарання може бути може ухвалене лише протягом зазначеного іспитового строку.

В даному випадку суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.04.2020 колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, справа № 344/8485/18.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що "Частина 1 ст. 88 КК передбачає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 78 КК після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 89 КК такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Так, з системного аналізу кримінального закону, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим".

Враховуючи вищевказане, оскільки суд прийшов до висновку, що даним поданням та долученими до нього доказами не доведено достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, крім цього, іспитовий строк, визначений засудженому, на даний час закінчився, а отже він в силу закону визнається таким, що не має судимості, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2023 ОСОБА_5 для відбування покарання, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 78, 88, 89 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 370, 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання провідного інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2023 на підставі ч. 2 ст. 78 КК України щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: