Справа №: 127/2823/25
Провадження №: 1-кп/127/80/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 від 28.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжок Оратівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого ТОВ «Укрсервіс», із середньою спеціальною освітою, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2024 близько 09:30 год. поліцейський офіцер громади відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 спільно з військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 заступили у форменому одязі на чергування у складі автопатруля для проведення профілактичних заходів на території міста Вінниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та здійснював патрулювання по вул. С. Зулінського у м. Вінниці поблизу торгового дому «Укрсервіс».

Так, перебуваючи по вулиці Сергія Зулінського, працівником поліції ОСОБА_6 було виявлено громадянина ОСОБА_3 , якого було зупинено відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» для перевірки документів, однак ОСОБА_3 не реагуючи на зауваження, знаючи, що перед ним стоїть працівник поліції, не бажаючи коритись законним вимогам працівника поліції пред`явити документи, що посвідчують особу, почав втікати від працівника поліції де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 являється працівником правоохоронного органу, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу своїх посадових обов`язків, умисно застосував сльозогінний газ подразнюючої дії до ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви і рогівки обох очей 1-го ступеня.

Далі ОСОБА_9 , не реагуючи на зауваження та законні вимоги працівника поліції забіг до приміщення Торгового дому «Укрсервіс» за адресою: м. Вінниця, вул. С. Зулінського, 44В, де зник з місця події.

Згідно з висновком судово-медичного експерта потерпілому ОСОБА_6 , завдано легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 28.11.2024 близько 09:30 год. військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 в ході здійснення мобілізаційних заходів в умовах воєнного стану, зокрема заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, по вул. С. Зулінського в м. Вінниці поблизу Торгового дому «Укрсервіс» спільно з поліцейським офіцером громади Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області каптан поліції ОСОБА_6 , виявили громадянина ОСОБА_3 та повідомили про необхідність перевірки його документів, що посвідчують особу, і військово-облікових документів.

Під час проведення перевірки ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період. Так, ОСОБА_3 почав втікати та не реагувати на зауваження поліцейського ОСОБА_6 , після чого військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_3 , в цей час останній реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись за адресою: м. Вінниці, вул. С. Зулінського, 44В, реалізуючи злочинний умисел на перешкоджання та заподіяння тілесних ушкоджень, застосував сльозогінний газ подразнюючої дії до ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви і рогівки обох очей 1-го ступеня.

Далі, ОСОБА_3 , не реагуючи на зауваження та законні вимоги працівника поліції забіг до приміщення Торгового дому «Укрсервіс» за адресою: м. Вінниця, вул. С. Зулінського 44В, де зник з місці події.

Згідно висновку судово-медичного експерта потерпілому ОСОБА_7 завдано легкі тілесні ушкодження.

У ході підготовчого судового засідання учасники судового провадження зазначили, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 03.03.2025 досягнуто угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 від 28.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Згідно із ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Судом встановлено, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 03.03.2025 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та із встановленим іспитовим строком.

У ході підготовчого судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди судом.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про те, що свою вину у інкримінованих йому злочинах він визнає повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполіг на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 03.03.2025 та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що угода про визнання винуватості від 03.03.2025 підлягає затвердженню та призначенню ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явились, разом з тим, надали суду заяви, відповідно до яких просили суд проводити підготовче судове засідання у їх відсутність, надали добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості та просили суд її затвердити.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією); 2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані); 2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано); 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, який є організатором злочину, не може бути укладена у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за винятком випадку укладання угоди на підставі пункту 2 цієї частини та за умови викриття ним іншого організатора корупційного кримінального правопорушення або кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією.

У ході підготовчого судового засідання встановлено, що угода про визнання винуватості від 03.03.2025 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати:

?за ч. 2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;

?за ч. 1 ст. 114-1 КК України, перешкоджання діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Сторонами угоди враховано фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/10994 від 03.12.2024 ОСОБА_3 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради № 4432 від 02.12.2024 ОСОБА_3 під диспансерним спостереженням в закладі не перебуває, за медичною допомогою в заклад не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Ямпільська територіальна лікарня» Ямпільської міської ради № 01-4-776 від 23.12.2024 ОСОБА_3 за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря нарколога не звертався. Крім того, враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину 2021 року народження.

Також, враховано обставину, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття та відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно із ч. 1, ч. 2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 03.03.2025 укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2024 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 370, ст. 373, ст. 474, ст. 475, 615 КПК України та ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 03.03.2025 укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 від 28.11.2024.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

?за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

?за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Речові докази, а саме:

?два предмети зовні схожих на перцеві балончики, які поміщено до паперової коробки та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області знищити;

?два оптичних диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 3 976,50 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2024 скасувати.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 28.11.2024 по день звільнення з під варти, тобто по 29.11.2024.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: