У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001031 від 29.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001031 від 29.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, 28.06.2019 близько 01 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_4 в порушення приписів ст. 30 Конституції України, якими не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду, прибув до господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності та постійному володінні ОСОБА_7 , після чого, реалізуючи протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла останньої, діючи умисно, з особистих мотивів та без відома власника житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій щодо порушення прав на недоторканність житла, без добровільної згоди володільця, проник на територію домогосподарства через незачинене вікно будинку до однієї з кімнат, після чого вийшов з будинку та проник до підсобного приміщення зазначеного домогосподарства.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне проникнення до житла особи.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав раніше подане клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та просив задоволити таке.

Обвинувачений та його законний представник також просили закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні висловила свою думку щодо можливості закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_7 не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона не заперечує проти розгляду справи без її участі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого захисником обвинуваченого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Одночасно, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Тобто, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно, суд розглядає вказане клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 частини 2 статті 106 КК України передбачено, що до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею, встановлюються такі строки давності: у разі вчинення кримінального проступку два роки.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінально караного діяння, яке відноситься до категорії кримінальних проступків у відповідності до ст. 12 КК України (злочинів невеликої тяжкості в редакції статті, що діяла на момент вчинення), з дати вчинення даного кримінального правопорушення 28.06.2019, до винесення судового рішення за даним клопотанням, минуло більше 2 років.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, суд вказує, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим виходячи з позиці Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа №730/67/16-к).

Водночас, суд зазначає, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності не відноситься до реабілітуючих підстав.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 106, 367 КК України, ст. 100, 284, 285, 392, 393, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0001031 від 29.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: праска, подовжувач, дві пари садових ножниць, які повернуті потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутими за належністю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1