Справа № 405/7615/24
провадження № 1-кс/405/537/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 09.10.2024 у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 за ч. 1 ст. 366 КК України про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда від ОСОБА_3 надійшла скарга на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 09.10.2024 у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 за ч. 1 ст. 366 КК України про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 24.10.2024 ним отримано постанову від 09.10.2024 прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000028, якою відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Вказане кримінальне провадження розпочато за фактом того, що судом накладено арешт на належний ОСОБА_3 мобільний телефон із двома сім картками, а сам арешт був накладений в результаті внесення слідчим завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів. Вказаними діями заявнику завдано моральну та майнову шкоду.

Не залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні позбавляє його можливості відстоювати свої права.

Просив зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.02.2024, залучити його до провадження як потерпілого.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав за обставин, які в ній викладені, на задоволенні скарги наполягав.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги, зазначив, що оскільки мова йде про мобільний телефон, який містить конфіденційну інформацію; в даному випадку не йдеться мова про допустимість чи недопустимість певних доказів, але мають бути проведені слідчі дії та встановлення винних осіб; у кримінальному провадженні необхідно визнати ОСОБА_3 потерпілим, щоб він зміг реалізувати свої права, подавати заява ти клопотання; вважає постанову прокурора незаконною та наявність підстав для її скасування.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає скаргу ОСОБА_3 необґрунтованою, а кримінальне провадження розпочато лише через незгоду з доказами, які зібрані в іншому кримінальному провадженні; у разі встановлення доказів, що слідчий вчинив злочин, буде прийняте відповідне рішення; вважає недоведеним те, що заявнику задано шкоду, тому постанова прокурора є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доводи заявника ОСОБА_3 , його представника, пояснення прокурора, дослідивши скаргу та матеріали, якими вона обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Встановлено, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 за ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 09.10.2024 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 4 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Так, з постанови прокурора ОСОБА_6 від 09.10.2024 вбачається, що ОСОБА_3 не надано доказів завдання йому моральної чи матеріальної шкоди, а такими діями ОСОБА_3 виявляє незгоду у накладенні арешту на вилучений у нього мобільний телефон.

У відповідності до ч. 5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Що стосується вимоги скарги зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.02.2024, залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого, то слідчий суддя зазначає наступне.

В постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 14.02.2023 у справі № 405/680/22 зазначено, що при оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час, по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше, слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК).

На підставі зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , дотримався вимог ст.110 КПК України, оформив її постановою, зазначив мотиви прийняття саме такого рішення, обґрунтував свою постанову та послався на відповідні нормативно-правові акти та докази, а тому, у задоволенні скарги, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 09.10.2024 у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 за ч. 1 ст. 366 КК України про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7