Справа № 147/375/24
Провадження № 1-кп/147/28/25
ВИРОК

іменем України

17 вересня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Тростянець Гайсинського району Вінницької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000011 від 21.02.2024 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянчик Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно неодруженого, раніше судимого:

03.04.2014 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 30.10.2017 звільнився з ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» по відбуттю строку покарання;

29.03.2021 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт;

04.08.2021 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до 5 місяців 3 днів арешту. 23.02.2022 звільнився з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку покарання;

20.03.2023 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту. 12.06.2023 звільнився з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 19.02.2024 близько 12 год біля кафе «Козацька Бочка», що розташоване на вул. Гагаріна, с. Четвертинівка Гайсинського району Вінницької області, на землі знайшов поліетиленовий пакет білого кольору розгорнувши який, всередині виявив речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому сухому стані. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби шляхом куріння та розуміючи, що у поліетиленовому пакеті може міститися наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_4 , забрав його собі та помістив до правої кишені куртки в яку він був одягнений і таким чином незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 15,50 г, який в подальшому незаконно зберігав при собі до 16 год. 40 хв. 21.02.2024 для власного вживання без мети збуту.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті (зі зміненим обвинуваченням), що був складений 17 вересня 2024 року прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 та погоджений заступником керівника Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

За змістом обвинувального акта, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України. Враховуючи визнання вини ОСОБА_4 , а також те, що учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, прокурор просив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного та дослідження матеріалів, які характеризують його особу, а також щодо витрат на залучення експерта та вирішення долі речових доказів.

Прокурор у судових дебатах вважав пред`явлене обвинувачення доведеним. Зазначив, що під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, ОСОБА_4 свою вину визнавав повністю, щиро кається, раніше судимий: 03.04.2014 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 30.10.2017 звільнився з ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» по відбуттю строку покарання; 29.03.2021 Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт; 04.08.2021 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до 5 місяців 3 днів арешту. 23.02.2022 звільнився з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку покарання; 20.03.2023 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту. 12.06.2023 звільнився з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку покарання. Просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років пробаційного нагляду. На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України просив покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту постановки ОСОБА_4 на облік органом пробації. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 3029 грн 12 коп. за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/102-24/3531-НЗПРАП від 26.02.2024. Арешт майна, який було накладено згідно з ухвалою слідчого судді скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено ст. 100 КПК України.

Позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 під час його допиту обставини кримінального правопорушення підтверджено ним в повному обсязі, вину визнано.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини вчинення правопорушення. Крім того, просив не досліджувати докази та не допитувати свідків у зв`язку з визнанням вини.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В судових дебатах обвинувачений зазначив, що подібного більше не повториться, щиро розкаюється у вчиненому та критично оцінив свої дії. Обвинувачений проти запропонованого прокурором покарання не заперечував, але просив суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Докази, що досліджені судом у судовому засіданні

Визначаючи обсяг доказів, які мають досліджуватись під час судового розгляду цього кримінального провадження, суд, з`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, яка полягала у застосуванні спрощеного порядку дослідження доказів, передбаченого частиною третьою ст. 349 КПК України, із зазначених підстав ухвалив: визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, допитати обвинуваченого, дослідити документи, що підтверджують процесуальні витрати, дослідити матеріали, що характеризують обвинуваченого.

Водночас суд зважає на висновок Верховного Суду щодо застосування ст. 349 КПК України, який полягає в тому, що повне визнання обвинуваченим вини, незаперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому він обвинувачується, правових наслідків розгляду доказів за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК України (постанова ВС 02.02.2021 у справі №640/4713/19, провадження № 51-2155 км 20).

Суд, дотримуючись зазначених вище висновків Верховного Суду, у судовому засіданні роз`яснив обвинуваченому у доступній, чіткій та конкретизованій формі суть даної норми з метою однакового, правильного і точного розуміння ним її змісту та переконався у добровільності його позиції.

Під час допиту обвинуваченого і встановлення обставин кримінального правопорушення, обвинувачений за обставинами інкримінованого кримінального правопорушення зазначив, що в холодну пору року, можливо у лютому 2024 року, вдень, він був у с. Четвертинівка біля магазину у виді бочки «Козацька розвага», біля дерева побачив білий пакет, забрав його собі поставивши до кишені куртки. Знав, що там знаходяться зелена речовина рослинного походження канабіс, адже раніше її вживав шляхом куріння. Повідомив, що через декілька днів, можливо 21 лютого біля магазину у с-щі Тростянець його обшукали працівники поліції і виявили зазначений поліетиленовий пакет.

На переконання суду, обвинувачений повністю розуміє суть обвинувачення, підтвердив обставини правопорушення, позиція обвинуваченого щодо визнання вини є добровільною.

Висновки суду

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши показання обвинуваченого з приводу інкримінованого йому діяння, оцінивши докази відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що:

- обставини інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджуються обвинуваченим в повному обсязі;

- кваліфікація інкримінованого обвинуваченому діяння за частиною першою ст. 309 КК України відповідає встановленим обставинам кримінального правопорушення;

- вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні за частиною першою ст. 309 КК України доведена у повному обсязі;

- стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України суд визнає є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання обвинуваченому.

Санкцією частини 1 статті 309 КК України за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (зі змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 309 КК України передбачає альтернативні види покарань та водночас враховує:

- ступінь тяжкості правопорушення згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння є кримінальним проступком;

- особу винного: його вік, матеріальний стан офіційно непрацевлаштований, офіційно неодружений, водночас зазначив, що проживає у незареєстрованому шлюбі та має на утриманні троє дітей;

- те, що обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

- те, що обвинувачений не перебуває на обліку, як безробітний у секторі Гайсинської філії Вінницького обласного центру зайнятості та не звертався з приводу пошуку роботи;

- на обліку у Гайсинському районному секторі №3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області не перебуває;

- те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє: 04.08.2021 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до 5 місяців 3 днів арешту. 23.02.2022 звільнився з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку покарання; 20.03.2023 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту. 12.06.2023 звільнився з ДУ«Стрижавська виправна колонія (№81)» по відбуттю строку покарання.

Також суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

За приписом ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості кримінального правопорушення, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

Суд також вважає, що підстави застосування положень статтей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

У зв`язку із викладеним, на переконання суду покарання у виді штрафу та виправних робіт не може бути призначено, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має постійного джерела доходу.

Згідно із ч.1 статті 59-1 Кримінального кодексу України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання та є необхідними і не надмірними.

Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`якших або тяжчих покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення суд не знаходить.

Запобіжні заходи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України, суд при ухваленні вироку, серед іншого, приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Оскільки запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний, то суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

Вирішення питань, пов`язаних з арештом майна.

Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.02.2024 накладено арешт на речові докази, який варто скасувати.

Вирішення питань, пов`язаних з процесуальними витратами.

Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України, при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до обвинувального акта, процесуальні витрати на залучення експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-24/3531-НЗПРАП від 26.02.2024 становлять в сумі 3029,12 гривень, які підлягають стягненню на користь держави.

Вирішення питань щодо долі речових доказів

Судом вирішується питання про речові докази у справі відповідно до вимог ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

Речові докази: поліетиленовий пакет з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у висушеному і подрібленому сухому стані, наркотичним засобом обіг якого обмежено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 15,50 г., який перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області знищити.

Вирішення цивільного позову.

Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

З цих підстав, керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Згідно із ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту постановки ОСОБА_4 на облік органом пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року.

Речові докази: поліетиленовий пакет з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у висушеному і подрібленому сухому стані, наркотичним засобом обіг якого обмежено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 15,50 г., який перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1