УХВАЛА

Справа № 495/1519/25

Номер провадження 1-кп/495/522/2025

27 серпня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР № 0001250 від 27.08.2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 115 КК України,-

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001250 від 27.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який у подальшому продовжено та який діє до 30.08.2025 включно.

06.05.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 призначено судову стаціонарну комісійну комплексну психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівській філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" (м.Львів, вул.Кульпарківська,95), яка на даний час не проведена.

19.08.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, незаконно вливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення (ризики за пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_4 свою позицію щодо даного клопотання заперечив. Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, пославшись на стан психічного здоров`я обвинуваченого, просив обрати запобіжний захі,д не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши клопотання прокурора, позиції учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує тяжкість злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, стадію судового розгляду, наявність заявлених прокурором ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку такого запобіжного заходу суд враховує, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, у справі ще проведено судову стаціонарну комісійну комплексну психолого-психіатричну експертизу, призначену за клопотанням захисника, свідки та потерпіла судом не допитані, тощо. Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років; можливість ним незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до неповного та не всебічного судового розгляду; можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 115 КК України, строком на 60 (шістдесят) діб з 27 серпня 2025 року по 25 жовтня 2025 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти діб до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_6