Справа № 463/6956/23
Провадження № 1-кс/463/5591/25
У Х В А Л А

про відмову у скасуванні арешту майна

19 червня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0002286 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.08.2023 року у кримінальному провадженні за № 0002286 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.08.2023 року, накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку автомобіля марки «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 , в тому числі: 2 рації марки «Motorolla» біло-червоного кольору із навушниками кожна; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ; міні бінокль із кейсом та бінокль марки «TENTO 5ПЦ4» 12х40 чорного кольору із кейсом-сумкою; три предмети ззовні схожі на ножі, один з яких марки «Berg HOFF»; саперську лопату, молоток чорного кольору марки «Top Tools», сокиру чорного кольору марки «Berg HOFF», сокиру із дерев`яним руків`ям, сікач з обмотаною рукояткою жовтою мотузкою, монтировку, які належить ОСОБА_3 . Вказаний арешт вважає необґрунтованим, оскільки вилучене майно не відповідає жодній з вимог (підстав), передбачених ст.98 КПК України, а відтак, такий підлягає скасуванню. При цьому, звертає увагу на те, що з моменту вилучення вказаного майна, пройшов тривалий період часу. А тому, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/6956/23 на майно, а саме: 2 рації марки «Motorolla» біло-червоного кольору із навушниками кожна; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ; міні бінокль із кейсом та бінокль марки «TENTO 5ПЦ4» 12х40 чорного кольору із кейсом-сумкою; три предмети ззовні схожі на ножі, один з яких марки «Berg HOFF»; саперську лопату, молоток чорного кольору марки «Top Tools», сокиру чорного кольору марки «Berg HOFF», сокиру із дерев`яним руків`ям, сікач з обмотаною рукояткою жовтою мотузкою, монтировку.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання, разом з тим, до початку розгляду клопотання подав заяву, про розгляду клопотання без його участі, таке підтримує та просить задовольнити.

Старший слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі. У заяві зазначив, що кримінальне провадження за № 0002286 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, закрито 29.09.2023 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказані обставини просив врахувати під час розгляду клопотання.

Враховуючи те, що в судове засідання учасники процесу не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, а тому, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання у їх відсутності, відповідно до вимог ст.174 КПК України на підставі наявних у справі документів.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження за № 0002286 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.08.2023 року, накладено арешт на майно, в тому числі на 2 рації марки «Motorolla» біло-червоного кольору із навушниками кожна; мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ; міні бінокль із кейсом та бінокль марки «TENTO 5ПЦ4» 12х40 чорного кольору із кейсом-сумкою; три предмети ззовні схожі на ножі, один з яких марки «Berg HOFF»; саперську лопату, молоток чорного кольору марки «Top Tools», сокиру чорного кольору марки «Berg HOFF», сокиру із дерев`яним руків`ям, сікач з обмотаною рукояткою жовтою мотузкою, монтировку.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що вказане майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.

Водночас, постановою старшого слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 29.09.2023 року, кримінальне провадження за № 0002286 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відомості про скасування даної постанови на час розгляду клопотання відсутні.

Так, правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК України).

Частини 3 та 4 ст.174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом з тим, за приписами ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст.132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Так, відповідно до висновку Верховного суду висловленій у Постанові ОП ККС Верховного суду від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23), у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч.4 ст.132 КПК України.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, однак, звертає увагу на те, що такий арешт припинив свою дію на підставі наведених вище вимог закону.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку виникнення труднощів у поверненні вилученого майна, останній не позбавлений можливості звернутись із аналогічним клопотанням саме до суду, а не до слідчого судді.

Керуючись ст.ст.132, 170, 171, 173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0002286 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - відмовити.

Роз`яснити заявнику право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна саме до суду, а не до слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1