Справа № 515/563/25
Провадження № 1-кс/515/819/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Одеської області клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської окружноїпрокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 18квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

До Татарбунарського районного суду Одеської області звернулась дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старший лейтенант ОСОБА_3 клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасове вилучення майно.

Клопотання мотивовано тим, щосектором дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНІ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 18 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Наглядза додержанням законів під час проведення досудовогорозслідування у формі процесуального керівництва в указаному провадженні здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

17 квітня 2025 року до відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 17 квітня 2025 року приблизно об 20 год 30 хв, на подвір`ї за місцем його мешкання йому були спричинені тілесні ушкодження. (ЄО № 3788)

18 квітня 2025 року за вказаним фактом сектор дізнання відділення поліції№ 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

19 квітня 2025 року в період часу з 10 год 30 хв по 11 год 00 хв, за добровільною згодою та з дозволу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено огляд місця події, а саме: подвір?я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення огляду подвір?я вищевказаного домоволодіння було виявлено та вилучено металевий виріб довжиною 75 см, діаметром 14 мм, який належить ОСОБА_6 , який було скріплено за допомогоюпаперової бирки з маркуванням «Пакет № 1» та опечатано печаткою № 1 відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП.

Вищевказане майно визнане речовими доказами у даному кримінальномупровадженні та у подальшому буде використано в якості доказів.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився.

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старший лейтенант ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Власник майна, щодо якого розглядається клопотання про арешт майна, ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вилучені під час огляду місця події речі є майном, що відповідає критеріям речового доказу. Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Метою накладення арешту на вилучене майно є збереження речових доказів (позбавлення права власника можливості розпоряджання та користування даним майном), та проведення подальшої експертизи.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Металевий виріб довжиною 75 см, діаметром 14 мм, який належить ОСОБА_6 , який було скріплено за допомогою паперової бирки з маркуванням«Пакет № 1» та опечатано печаткою № 1 відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП, було використане, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення зберегло на собі його сліди або містять інші відомості та будуть використані, як доказ.

Вказаний металевий виріб є майном процесуальний статус якого відповідає статті 98 КПК України, з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, проведення всебічного та поновного досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майнопідлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської окружноїпрокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 18 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити

Накласти арешт на металевий виріб довжиною 75 см, діаметром 14 мм, який належить ОСОБА_6 , який було скріплено за допомогою паперової бирки з маркуванням «Пакет № 1» та опечатано печаткою № 1 відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня постановлення.

Повний текст складено 29 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1