Справа № 676/3179/25
Номер провадження 1-кс/676/918/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про визнання процесуальними джерелами доказів у кримінальному проваджені щодо злочину, в порядку ст.2981 КПК України, по кримінальному провадженні №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про визнання процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні щодо злочину, в порядку ст.2981 КПК України, по кримінальному провадженні №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 15:00 год. 22.04.2025 року на ґрунтовій дорозі на з`їзді з Нігинського шосе, поблизу СТО, у м. Кам?янець-Подільський Хмельницької області, повідомив, що при собі зберігає психотропну речовину та, під час проведення огляду місця події, останній добровільно видав згорток обмотаний ізолентою синього кольору із вмістом прозорого пакету, в якому знаходилася кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину, яку останній зберігав при собі для власного вжитку, без мети збуту.

За вказаним фактом 23.04.2025 року сектором дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000194, відомості про яке внесено до ЄРДР по факту незаконного зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК Україна.

В ході здійснення органом дізнання досудового розслідування кримінального проступку №0000194, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, здобуто наступні докази: протокол огляду місця події від 23.04.2025 року та відеозапис проведення огляду місця події, який міститься на лазерному DVD-R диску «Alerus»; 1 відеозапис з нагрудного відео-реєстратору від 23.04.2025 року, які міститься на лазерному DVD-R диску; пояснення ОСОБА_4 від 23.04.2025 року; висновок експерта №СЕ-19/123-25/6325-НЗПРАП від 29.04.2025 року; допит свідка ОСОБА_5 від 29.04.2025 року.

У зв`язку з тим, що встановлено наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, 02.05.2025 року дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч.1 ст.309 на ч.2 ст.309 КК України.

В подальшому, 02.05.2025 року кримінальне провадження передано за підслідністю в СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до ст.2981 КПК України, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Враховуючи те, що вказані докази мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, вони підлягають їх визнанню процесуальними джерелами у кримінальному провадженні №0000194 від 23.04.2025 року.

На підставі викладеного, просить визнати процесуальними джерелами доказів в кримінальному провадженні №0000194 від 23.04.2025 року щодо злочину, в порядку ст.298-1 КПК України, а саме: протокол огляду місця події від 23.04.2025 року та відеозапис проведення огляду місця події, який міститься на лазерному DVD-R диску «Alerus»; 1 відеозапис з нагрудного відео-реєстратору від 23.04.2025 року, які міститься на лазерному DVD-R диску; пояснення ОСОБА_4 від 23.04.2025 року; висновок експерта №СЕ-19/123-25/6325-НЗПРАП від 29.04.2025 року; допит свідка ОСОБА_5 від 29.04.2025 року.

Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовільнити.

Дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про визнання процесуальними джерелами доказів у кримінальному проваджені щодо злочину, в порядку ст.2981 КПК України, по кримінальному провадженні №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1-2 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до частин 1-2 ст.2981 КПК України, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка ухвалюється за клопотанням прокурора.

Статтею 40-1 КПК України передбачено, що: 1. Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. 2. Дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. 3. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. 4. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

З аналізу викладеної норми випливає, що дізнавач наділений вичерпним колом повноважень, а тому до його компетенції не входить перекваліфікація кримінального проступку з ч.1 ст.309 КК України на кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 309 КК України, без відповідної реєстрації в ЄРДР кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких, зокрема, визначено верховенство права та законність. Так, принцип верховенства права у розрізі кримінального процесу розуміється як визнання людини, її прав та свобод найвищими цінностями, які визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В той же час, законність розкривається у КПК України як обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК України.

Чинним КПК України відповідна норма, яка б передбачала перекваліфікацію діяння, відсутня або можливість винесення постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення. Слідчий чи прокурор мають право винести постанову, коли визнають це за необхідне, однак правових наслідків постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення не породжує.

У ч.1 ст.110 КПК України передбачений вичерпний перелік суб`єктів кримінального провадження, які мають право приймати процесуальні рішення. До них належать: а) органи розслідування, передбачені ч.1 ст.38 КПК України; б) прокурор (п. 15 ч. 1 ст. З, ст. 36 КПК України), який здійснює свої повноваження приймає процесуальні рішення в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення (крім передбачених у КПК України винятків); в) слідчий суддя (п.18 ч.1 ст.З КПК України), який приймає процесуальні рішення під час досудового розслідування з метою забезпечення судового контролю за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні; г) суд (п.2023 ч. 1 ст.З, ст. ст. 30, 31 КПК України), якому надане виняткове право (а власне й обов`язок) здійснювати правосуддя в кримінальному провадженні та приймати для цього відповідні процесуальні рішення.

Так, у межах судового розгляду, КПК України уповноважує прокурора змінити обвинувачення під час судового розгляду (п.15 ч.2 ст.36, ч.2 ст.337, ч.1 ст.338), тобто змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення. Відповідно до ч.2 ст.338 КПК України прокурор, дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, зобов`язаний виконати вимоги ст.341 КПК України, а саме погодити змінений обвинувальний акт із прокурором вищого рівня (під час розгляду провадження з керівником органу прокуратури, в якому він працює).

Окрім наведеного, в органу досудового розслідування не було законних підстав для внесення відомостей до ЄРДР та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оскільки кримінальна відповідальність наступає за ч.1 ст.309 КК України за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, а не за зберігання згортку, обмотаного ізолентою синього кольору із вмістом прозорого пакету, в якому знаходилася кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину.

Також, фактично група прокурорів була призначена за ч.1 ст.309 КК України, тобто за кримінальним проступком, процесуальні прокурори в кримінальному провадженні за ч.2 ст.309 КК України не призначались, постанова про призначення групи прокурорів в матеріалах клопотання відсутня, відповідно і не наділенні процесуальними правами у кримінальному провадженні за ч.2 ст.309 КК України. Зазначені недоліки не були усунуті відповідним процесуальним прокурором.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про визнання процесуальними джерелами доказів у кримінальному проваджені щодо злочину, в порядку ст.2981 КПК України, по кримінальному провадженні №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, слід відмовити через необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 84, 85, 93,110, 214, 298-1 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про визнання процесуальними джерелами доказів у кримінальному проваджені щодо злочину, в порядку ст.2981 КПК України, по кримінальному провадженні №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1