Справа № 463/5090/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1417/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 травня 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 8400 (вісім тисяч чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 25435200 (двадцять п`ять мільйонів чотириста тридцять п`ять тисяч двісті) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Запорізької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, а саме з свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з підозрюваними ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволені решти вимог відмовлено.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок неповноти судового розгляду та невідповідністю висновкам викладених в ухвалі фактичним обставинам справи. Вважає, що повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_6 , є необгрунтованим та належним чином не досліджено слідчим суддею, внаслідок чого продовжено строк найбільш тяжкого запобіжного заходу ОСОБА_6 . Зазначає, що взаємовідносини, що склалися між ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» та Військовою частиною НОМЕР_1 , на підставі виконання Договору №17 від 07 березня 2023 року, є цивільно-правовими, проте, сторона обвинувачення помилково намагається звичайну комерційну діяльність кваліфікувати відповідно до КК України. Стверджує, що директору ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» ОСОБА_6 , мед, за Договором, поставляли виробники меду та такий проходив лабораторні випробування на відповідність ДСТУ 4497:2005 у Запоріжській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів. Акцентує увагу на те. що ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» поставило мед військовій частині НОМЕР_1 у повному обсязі та належної якості відповідно до умов договору, будь яких претензій заявлено не було. Крім цього, зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні, а сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним не може бути підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу. Крім цього, апелянт звертає увагу на те, що призначення слідчим експертиз лише щодо якості меду та відповідності вимогам ДСТУ у травні 2025 року підтверджує той факт, що сторона обвинувачення зі спливом двох місяців досудового розслідування не має доказів невідповідності поставленого меду вимогам ДСТУ. Акцентує увагу на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що клопотання не містить виклад обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, та стороною обвинувачення такі обставини жодним чином не обгрунтовувалися та не доводилися. Адвокат ОСОБА_7 звертає увагу на вік та стан здоров`я підозрюваного, зокрема те, що останній має істотні проблеми із здоров`ям, відтак, перебування під вартою обмежує йому доступ до належного медичного догляду та необхідних ліків; міцність соціальних зв`язків, а саме те, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та двоє малолітніх дітей; наявність постійного місця роботи; позитивну характеристику з місця роботи; майновий стан підозрюваного. Крім цього, апелянт вважає, що застава у розмірі 25435200 грн, є непомірною та не відповідає майновому стану підозрюваного ОСОБА_6 .

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, безпідставною, суперечить завданню та принципам кримінального судочинства, істотно порушує гарантовані Коституцією, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод права підозрюваного ОСОБА_6 та підлягає скасуванню. Вважає, що слідчим суддею, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 розглянуто з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що слідчий та прокурор не довели обгрунтованість підозри, яка висунута ОСОБА_6 , а також не взято до уваги відсутність будь яких доказів, які б свідчили про завдання діями ОСОБА_6 матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні; не взято до уваги факт відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які зазначені у клопотанні; не враховано, що прокурором не було зазначено переконливих доводів та не було долучено беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні; не враховано, що ОСОБА_6 перед затриманням не переховувався від органів досудового слідства та суду, ніколи не притягався до відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має тяжкі захворювання та є інвалідом 3 групи; при доведеності в судовому засіданні факту відсутності завдання матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, незначно зменшено, однак визначено розмір застави, який є надмірний та необгрунтований. Звертає увагу на те, що клопотання слідчого, в порушення п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, не містить викладу обюставин, на підставі яких слідчий, прокурор, дійшли висновків про наявність ризиків, зазначених у клопотанні і посилань на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 про продовження строку дії підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою. У випадку, якщо суд апеляційної інстанції дійде до висновку про необхідність продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід, то просить застосувати до останнього запобіжний захід особисте зобов`язання чи інший більш м`який ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про задоволення апеляційних скарг, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що такі задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 425 КК України, за підозрою ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

28 березня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчої судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2025 року у справі №463/2959/25, провадження №1-кс/463/3080/25, в рамках вказаного кримінального провадження обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з 28 березня 2025 року 20 год. 34 хв. до 26 травня 2025 року включно, визначено підозрюваному заставу 10090 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 грн., у разі внесення застави покладено на підозрюваного ряд обов`язків.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2025 року залишено без зміни.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 травня 2025 року у справі №463/5090/25, провадження №1-кс/463/4232/25, було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21 травня 2025 року у справі №463/5090/24, провадження №1-кс/463/4733/25, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 26 березня 2024 року за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, за підозрою директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактом ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 28 липня 2025 року.

22 травня 2025 року слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 липня 2025 року, визначено підозрюваному заставу 8400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 256435200 грн., у разі внесення застави покладено на підозрюваного ряд обов`язків.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що

будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність відмови у продовженні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, про що доведено слідчим та прокурором, не встановлено.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши фактичні обставини справи, особу підозрюваного, тяжкість покарання в разі визнання його винуватим, ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, що унеможливлює застосування до останнього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Покликання апелянтів на стан здоров`я підозрюваного, позитивну характеристику, а також те, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_6 дружина та двоє малолітніх дітей, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою.

При цьому, жодних даних, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі, матеріали справи не містять, та такі не були надані стороною захисту.

Крім цього, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Отже, на думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які покликаються адвокати в апеляційних скаргах, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Що стосується доводів адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо несправедливого розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас даною ж частиною статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його сімейний стан, беручи до уваги суспільну резонансність та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке вчинено у воєнний час відносно військовослужбовців, прийшов до вірного переконання про визначення застави у розмірі 8400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 25435200 грн., яка буде необхідною для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 травня 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 8400 (вісім тисяч чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 25435200 (двадцять п`ять мільйонів чотириста тридцять п`ять тисяч двісті) гривень та з покладенням відповідних обов`язків - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4