Справа № 758/9631/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2025

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Подільського районного суду міста Києва в режимі ведоконференцзв`язку ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 25.07.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області Первомайського району місто Золоте, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, із середньою освітою зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання в АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18.04.2024

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2020 року близько 11 години невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , відповідно до відведеної їй ролі, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонувала на номер абоненту оператора провідного електрозв`язку ПАТ «Укртелеком» НОМЕР_1 , що закріплений за адресою: АДРЕСА_3, приватний будинок та користувачем якого є особа похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Коли ОСОБА_6 відповіла на дзвінок, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, реалізуючи спільний із ОСОБА_5 та ще однією невстановленою особою жіночої статі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, представившись донькою останньої ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_6 неправдиві відомості про те, що нібито вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, перебуває у лікарні та потребує дорогої операції, яка коштує 5000 доларів США і те, якщо остання не передасть грошові кошти для проведення операції, то вона залишиться інвалідом, тим самим ввела в оману ОСОБА_6 .

В цей час невстановлені особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, продовжували по черзі розмову по телефону з ОСОБА_6 , в ході якої благали про допомогу просячи передати грошові кошти для проведення операції. ОСОБА_6 , будучи введена в оману, вважаючи, що її доньці ОСОБА_7 загрожує небезпека здоров`ю, погодилась передати грошові кошти для проведення операції в лікарні та вказала свою адресу мешкання. Після чого, в цей же день близько 11 години 20 хвилин ОСОБА_5 , за попередньою змовою діючи в групі з невстановленими особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, підтримуючи з останніми зв`язок та маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, відповідно до відведеної йому ролі за вказівкою невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка ввела в оману ОСОБА_6 , приїхав на автомобілі марки «Alfa Romeo», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, яким керував ОСОБА_8 за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , з метою отримання від ОСОБА_6 грошових коштів.

ОСОБА_5 , зайшовши до подвір`я будинку ОСОБА_6 та обманним шляхом, отримав від останньої грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.07.2020 складало 139350 гривень. Після чого, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розподілив грошові кошти між учасниками групи.

В результаті протиправних дій, вчинених ОСОБА_5 в групі з невстановленими особами, потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 139350 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті.

Пояснив суду, що в липні 2020 року за попередньою змовою з іншими особами ввели в оману ОСОБА_6 , потім він приїхав на автомобілі за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_3, та обманним шляхом отримав від останньої грошові кошти в сумі 5000 доларів США, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розподілив грошові кошти між учасниками групи. Наголосив, що щиро шкодує про вчинене, розкаюється та вказав, що зробив для себе належні висновки. Крім цього, визнав заявлений потерпілою цивільний позов у повному обсязі на суму 139350 грн.

Таким чином, обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, спричинену шкоду, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 190 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, готовий відшкодувати шкоду, визнав цивільний позов.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, які характеризують його особу, долучені стороною обвинувачення відповідно до встановленого порядку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 в вчиненні умисних дій, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України є вірною.

Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи присутньою в одному з судових засідань по суті розгляду даного кримінального провадження, просила задовольнити поданий нею цивільний позов у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеризується умисною формою вини, фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість заподіяних злочином наслідків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у щирому каятті та визнанні вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Можливість врахування обставиною, що пом`якшує покарання винної особи, - «щире каяття» обґрунтовується наступним.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність у кримінальному провадження обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у нього наявне місце реєстрації, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні дітей не має.

Враховуючи викладене, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком суду, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України з реальним відбуванням покарання, оскільки виправлення обвинуваченого, на думку суду, є неможливим без реального відбування покарання.

При цьому, як роз`яснила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 (справі №511/37/16-к) правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18.04.2024 ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вказаного вироку, ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні іншого кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення попереднього вироку, тому призначати покарання необхідно з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Також, відповідно до ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком суду.

Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином в сумі 139 350 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду кримінального провадження визнав цивільний позов у повному обсязі, зважаючи на мотиви позовної заяви, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст. 70, 72 КК України, та керуючись ст. 349, 368, 369-371 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18.04.2024, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в строк покарання частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18.04.2024 - з 15.07.2022 року по день набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахувати з 15.07.2022.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 139 350 гривень.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1