Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/6787/24

Провадження № 11-сс/4815/137/25

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000859,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2025 року задоволено клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором - Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000859 від 06.04.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.2, 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України

Продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, де мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 15 червня 2025 року без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить вказане судове рішення скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю або визначити заставу в розмірі сто тисяч гривень.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що слідчим суддею не обгрунтовано чому саме найсуворіший запобіжний захід, а не більш м`який зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Посилання лише на тяжкість злочину суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Вказав, що обвинувачення щодо нього грунтується виключно на недопустимих доказах - показаннях працівників поліції, а тому наведені в клопотанні слідчого ризики є безпідставними. За час перебування в слідчому ізоляторі з ним проведено лише одну процесуальну дію - зняття зразків ДНК.

Просить задовольнити клопотання ІІІ окремої штурмової бригади щодо його залучення до лав ЗСУ та врахувати, що за час його перебування під вартою стан його здоров`я значно погіршився, а необхідне лікування він може отримати лише перебуваючи на волі. Окрім того зазначив, що він має на утриманні вагітну дружину та доньку, які потребують постійного догляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.3 статті 199 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК, повинне містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 5 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як убачається з матеріалів цього клопотання 23 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України.

Водночас колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів про вручення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального за ч.1 ст. 263 КК України, про що зазначено в клопотанні та оскаржуваній ухвалі.

Як правильно встановлено слідчим суддею при розгляді цього клопотання слідчого, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 307 КК України, - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у особливо великих розмірах, вчинених повторно, а також повторному вчиненні цього правопорушення, зокрема незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, в особливо великих розмірах, що стверджується доказами, зібраними на даний час органом досудового розслідування.

На даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, які слугували підставами для продовження підозрюваному найсуворішого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, свідчить про обгрунтованість ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування.

Окрім того, у разі не застосування стосовно ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу, існує цілком обгрунтований ризик тиску з боку підозрюваного на свідків з метою зміни показань або відмови від дачі показань, оскільки судом будуть братися лише тільки ті показання, дані ними під час судового розгляду.

Також у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття на виклики слідчого, прокурора чи суду, що може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження в розумні строки та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Жодних даних, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 під вартою у зв`язку з погіршення стану здоров`я, необхідності постійного догляду за вагітною дружиною чи донькою ні підозрюваним, ні його захисником не надано.

У зв`язку із тим що досудове слідство у даному кримінальному провадженні триває, слідчим проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії, необхідні для завершення досудового розслідування, зокрема і ті про які зазначає у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 .

Окрім того, при обранні запобіжного заходу виді тримання під вартою, слідчий суддя, враховуючи положення п.5 ч.4 ст. 183 КПК, правомірно прийшов до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Стосовно доводів підозрюваного про бажання служити у лавах ЗСУ, то апеляційний суд вважає, що таке клопотання має вирішити суд першої інстанції при розгляді цього кримінального провадження по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3