Справа № 930/947/25
Провадження №1-кс/930/260/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Немирів

Слідча суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000114 від 20.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.05.2025 до Немирівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000114 від 20.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2023 №230 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст..ст.11,16,129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 19.04.2025 близько 22:40 год., перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою подальшого використання у власних цілях вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «100D» з реєстраційним державним номером НОМЕР_2 , який знаходився на території вказаного господарства.

Так, ОСОБА_4 не отримавши згоди на користування від власника автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «100D» з реєстраційним державним номером НОМЕР_2 , діючи з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, незаконного заволодів вищевказаним автомобілем, а саме через не зачинені двері проник всередину вказаного автомобіля та з допомогою ключа, який був в замку запалення, ввімкнув двигун, після чого відчинивши ворота вказаного господарства виїхав на вулицю.

У подальшому, ОСОБА_4 поїхав автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «100D» з реєстраційним державним номером НОМЕР_2 на вул. Дружня у смт. Вороновиця Вінницької області, тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем, вартість якого на момент скоєння кримінального правопорушення становить 64560 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні збитки на вказану суму.

Після чого, 20.04.2025 біля 07 год. 00 хв. на вул. Дружня у смт. Вороновиця Вінницької області солдат ОСОБА_4 був виявлений потерпілим ОСОБА_9 та працівниками поліції.

Крім того, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст..ст.17, 65 Конституції України, ст..17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16,129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст..4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 05.12.2023, точний час досудовим слідством не установлено, самовільно залишив місце служби, а саме військовий шпиталь військової частини НОМЕР_3 , який розташований у АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_3 та НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, чим ухилився від проходження військового служби.

У сукупності ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом;

-ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

12.05.2025 о 08 год. 43 хв. ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 40, 104, 131,132, 208-211, 213, 615 КПК України, затримано як особу, підозрювану у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000114 від 20.04.2025 року.

У ході проведення досудового розслідування ОСОБА_4 12.05.2025 повідомлено про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом;

-ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

-У вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку слідчого, у провадженні на даний час зібрано достатньо доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 скарг до Вороновицької селищної ради не надходило, підозрюваний не навчається, не працює, що свідчить про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та у свою чергу дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може безперешкодно залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України, тому є необхідним обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4,5 ч. 1 вказаної статті, а саме: - п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, перебуваючи на волі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показів та у подальшому уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявок за викликом слідчого, прокурора, суду, іншим чином;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження слідчий вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а також згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Слідчий зазначив, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належного виконання покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 підтримали клопотання, просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання (копію витягу з ЄРДР; копію повідомлення про підозру від 29.04.2025; копії протоколів допиту підозрюваного від 29.04.2025 та 12.05.2025; копію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 15.05.2025; копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; копію протоколу огляду місця події від 20.04.2025; копію протоколу допиту потерпілого від 20.04.2025; копії протоколів допитів свідків; копію довідки-характеристики від 23.04.2025; копію акту службового розслідування; копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №359 від 24.12.2023; копію службової характеристики; копію вимоги), слідча суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом та самовільне залишення місця служби, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

29.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

12.05.2025 ОСОБА_4 змінено повідомлення про підозру та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 та ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується матеріалами клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 та ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який має негативну характеристику з місця служби, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та зважаючи на ч. 8 ст. 176 КПК України, вважає обрати підозрюваному ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Під час розгляду клопотання відомостей, які б могли свідчити про неможливість утримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Також, суд зазначає, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою є обґрунтованим, співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів та його наслідкам, саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідча суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України вважає не визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави.

Керуючись вимогами ст. ст.176,177,178,181,194,195,196,395 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000114 від 20.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в СІЗО Вінницької УВП №1 УДПтС України у Вінницькій області.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 08 годин 43 хвилин 12.05.2025 по 08 годину 43 хвилин 10.07.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 14.05.2025 року о 13:00 годині.

Слідча суддя ОСОБА_1