Справа № 346/1835/25
Провадження № 1-кп/346/545/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2025 року за № 0000203, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , неодружену, із середньою спеціальною освітою, українку, громадянку України, не працює, яка має на утриманні двох дітей, згідно з ст. 89 КК України раніше не судиму,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачена на порушення вимог ст. 28 Конституції України, та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно та систематично вчиняла психологічне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона спільно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршенніякості його життя.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.05.2024 року обвинувачену визнано винною у вчиненні адміністративного, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства відносно потерпілого, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, 10.01.2025 року постановою вказаного суду обвинувачену визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом невиконання термінового заборонного припису, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства в сім`ї, обвинувачена правильних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та продовжила умисно та систематично вчиняти домашнє насильство відносно потерпілого.

Так, 18.02., 12.02., 05.03., 15.03. 2025 року обвинувачена, перебуваючи за вищевказаною адресою, вчиняла конфлікти з потерпілим, під час яких висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу, які принижують честь і гідність потерпілого, проганяла із житла та не впускала в житло, вимагала грошові кошти, штовхала та погрожувала фізичною розправою.

Внаслідок умисних, систематичних та протиправних дій обвинуваченої потерпілому завдано психологічні страждання, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею злочину, вказані в обвинувальному акті. Вона у вчиненому щиро розкаюється, просить її суворо не карати, врахувавши, що вона згідно з ст. 89 КК України раніше не судима, має скрутне матеріальне становище та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких самостійно виховує.

Крім того, обвинувачена у своїй письмовій заяві від 08.07.2025 року вказала, що вона погоджується на дослідження доказів в обсязі та порядку, визначених ч.3 ст.349 КПК України.

Тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Згідно з даними з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.05.2025 року внесено актовий запис № 454.

Суд вважає правильною надану органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченої за ст. 126-1 КК України, оскільки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебувала у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, вказані в ст. 67 КК України, відсутні.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є її щире каяття.

Суд також враховує особу винної, яка згідно з ст. 89 КК України раніше не судима, на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, однак, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Вказані обставини підтверджуються документально.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду на строк один рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1-3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з ч.3 ст.91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачена визнається винною у вчиненні домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Враховуючи обставини провадження, суд дійшов висновку, що необхідно застосувати до обвинуваченої обмежувальний захід, поклавши на неї обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити обвинувачену для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

Речові докази відсутні.

Необхідності застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі пунктів 1-3 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91 КК України застосувати до засудженої ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк один місяць.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1