ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1562/25 Справа № 202/2904/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 01 серпня 2025 року про відмову у накладанні арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 01 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно вилученого в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено, яке доказове значення має вилучена медична документація та мобільний телефон ОСОБА_7 , який не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а тому у суду відсутні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та у необхідності застосування заходу забезпечення у виді арешту.

В апеляції:

- прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , в ході котрого виявлено та вилучено мобільний телефон «IPhone 16 promax» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; посвідчення волонтера ВБФ «Дієві» від 26.05.2022 №001; посвідчення волонтера ВБФ «Дієві» від 30.10.2024 №27; посвідчення представника ВГО «Народний антикорупційний нагляд» від 14.01.2025 №ВУ02382; ламінований аркуш А4 із написом «автомашина спеціального пересувного корпункту газети «Антикорупційний вісник»; копії медичних документів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картка медичного огляду ОСОБА_8 ; направлення ОСОБА_8 на проходження ВЛК для встановлення придатності до військової сліжби за станом здоров`я; копії медичних документів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копії медичних документів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в провадженні СВ ГУПН в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. В рамках вказаного провадження встановлено, що ОСОБА_11 будучи керівником закладу з надання медичних послуг ТОВ ЄДЦ Європа, розробила злочинний план, який полягав у вимаганні неправомірної вигоди у осіб, які проходять медичне обстеження для визначення ступеню їх придатності, при цьому в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 до протиправної діяльності залучила ОСОБА_7 , який повинен був безпосередньо займатися оформленням необхідних документів та контактувати із співробітниками ТЦК та СП з метою зняття ОСОБА_12 з розшуку.

Прокурор зауважує на тому, копії медичних документів третіх осіб, а також медичні направлення на проходження ВЛК можуть свідчити про спільну діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_11 направлену на виключення військовозобов`язаний осіб з військового обліку шляхом зловживання впливом.

Крім того, зазначає, що вилучений мобільний телефон може містити відомості щодо злочинної діяльності та обговорення спільних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Наголошує на тому, що вилучене посвідчення волонтера та ламінований аркуш А4 містить ознаки завідомо підроблених документів, які могли використовуватись ОСОБА_7 у злочинній діяльності.

За наведеного, прокурор вважає, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та має істотне доказове значення для встановлення істини по справі та проведення відповідних експертних досліджень, а тому у разі не накладання арешту на вказане майно існує реальна загроза його знищення, пошкодження.

Прокурор, власник майна, - ОСОБА_7 та його представник будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи особисту участь до суду апеляційної інстанції не подавали, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України без їх участі.

Перевіривши надані матеріали, співставивши їх разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

За вимогами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання не були дотримані належним чином.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що службові особи одного із закладів охорони здоров`я Дніпропетровської області організували схему систематичного вимагання і отримання неправомірної вигоди із військовозобов`язаних за вплив на прийняття військово-лікарськими комісіями, а також ТЦК і СП рішень щодо визнання таких осіб непридатними для проходження військової служби з подальшим їх виключенням з військового обліку.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження проведено низку слідчих розшукових дій, під час яких встановлено, що ОСОБА_11 будучи керівником закладу з надання медичних послуг ТОВ ЄДЦ Європа, розробила злочинний план, який полягав у вимаганні неправомірної вигоди у осіб, які проходять медичне обстеження для визначення ступеню їх придатності, при цьому в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 до протиправної діяльності залучила ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які повинні були безпосередньо займатися оформленням необхідних документів та контактувати із співробітниками ТЦК та СП з метою зняття ОСОБА_12 з розшуку.

Згідно протоколу від 27 березня 2025 року, ОСОБА_15 була затримана саме під час передачі частини суми від неправомірної вигоди від ОСОБА_12 у розмірі 2500 доларів США за вплив на прийняття рішення службовими особами 20 Регіональної військово-лікарської комісії щодо визнання непридатним до проходження військової служби ОСОБА_12 .

Зі змісту протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24 травня 2025 року, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_11 , слідує, що остання веде детальне листування з різними абонентами щодо осіб чоловічої статі призовного віку, та обговорює питання щодо співробітників 20 РВЛК та працівників ТЦК та СП, в яких обговорювались діагнози, організації зустрічей перед візитом у ТЦК (а.с.23,24,25,26,27,28, 30,36).

Окрім того, у вказаному протоколі зафіксовано також детальне листування абонентського номеру НОМЕР_3 , який згідно даних інформаційно-аналітичних джерел МВС належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме останній з ОСОБА_11 обговорював питання щодо проходження третіми особами ВЛК, організації зустрічей та направлення медичних документів третіх осіб з конкретною вказівкою на ПІБ військовозобов`язаних, що об`єктивно свідчить про наявність зв`язку ОСОБА_7 з ОСОБА_11 з питань її протиправної діяльності (а.с. 31-35).

За таких обставин існують об`єктивні підстави для перевірки версії слідства щодо причетності, як ОСОБА_7 так і інших невстановлених осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 і 20 Регіональної військово-лікарської комісії до протиправної діяльності організованої ОСОБА_11 .

Слід звернути увагу, що на мобільному телефоні вилученому під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 дійсно може міститься відповідна інформація щодо вхідних, вихідних викликів, абонентських даних, листування, щодо медичних документів, проходження ВЛК третіми особами, що може мати доказове значення у даному кримінальному провадженні.

За наведено, слід вважати, що прокурором обґрунтовано зазначено, що вилучений мобільний телефон, медична документація третіх осіб, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є речовими доказами у даному провадженні, та можуть містити на собі сліди злочину, чи іншу інформацію, що має доказове значення.

Враховуючи, що протиправна діяльність ОСОБА_11 була спрямована на вплив на прийняття рішення уповноваженими особами на виконання функцій держави, а саме 20 Регіональної військово-лікарської комісії щодо визнання непридатними до проходження військової служби та як наслідок виключення їх з військового обліку, а тому виявлена за місцем проживання ОСОБА_7 медична документація відносно третіх осіб, - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , а також направлення на ВЛК, за відсутності даних про те, що ОСОБА_7 є медичним працівником, або близьким родичем цих осіб, які б проживали разом з ним за вказаною адресою, свідчить про ймовірну причетність останнього до протиправної діяльності. А тому, вилучена медична документація, посвідчення волонтера, мають об`єктивне доказове значення у кримінальному провадженні, а тому у разі незастосування заходу забезпечення у виді арешту, існує ймовірність їх приховування, знищення, пошкодження, що негативно вплине на ефективність, своєчасність досудового розслідування.

Крім того, прокурором зазначено, що виявлені та вилучені посвідчення волонтера містять ознаки завідомо підроблених документів, у зв`язку з чим існує необхідність у проведенні низки експертних досліджень, з метою встановлення істини по справі.

За наведеного, враховуючи, вилучена документація відповідає критеріям речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України, оскільки може зберігати на собі безпосередні сліди злочину, - підробки, у такому разі застосування заходу забезпечення у виді арешту забезпечить потреби досудового розслідування та не буде цілком обтяжливим для власника майна, так як вилучена медична документація безпосередньо стосується третіх осіб, а ні ОСОБА_7 , при цьому посвідчення волонтера також не є документами, що посвідчують особу громадянина, тимчасова відсутність яких буде негативно впливати на життєдіяльність останнього.

Колегія суддів також зважає на те, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, в тому числі і з метою збереження речових доказів, а саме з метою запобігання знищенню, пошкодженню тієї чи іншої інформації, що може міститься на мобільному телефоні.

Доводи слідчого судді щодо відсутності підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, не є переконливими, оскільки в розумінні п.1 ч.3 ст. 132 КПК України мова йде не виключно про необхідність існування у кримінальному провадженні такого процесуального документа як повідомлення про підозру, а про наявність у сторони обвинувачення припущення про вчинення особою певного діяння, що ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити в ході розслідування та які спонукали б вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра дійсно обґрунтованою, а тому накладання арешту на майно третіх осіб не суперечить нормам кримінального процесуального закону.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя не в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання та безпідставно не врахував правову підставу для накладення арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає безмовному скасуванню.

Колегія суддів задовольняючи клопотання прокурора про накладання арешту на майно, вважає, що таке втручання у права власника відповідає принципу справедливого балансу та співмірності у обмеженні прав власника/користувача, та є виправданою на даній стадії досудового розслідування.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу органу досудового розслідування на те, що після забезпечення потреб досудового розслідування та проведення відповідних експертних досліджень речові докази повинні бути якнайшвидше повернуті законним власникам майна.

Також слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 01 серпня 2025 року про відмову у накладанні арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_5 від 31 липня 2025 року про арешт майна, за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.

Накласти арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке вилучене в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон «IPhone 16 promax» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; посвідчення волонтера ВБФ «Дієві» від 26.05.2022 №001; посвідчення волонтера ВБФ «Дієві» від 30.10.2024 №27; посвідчення представника ВГО «Народний антикорупційний нагляд» від 14.01.2025 №ВУ02382; ламінований аркуш А4 із написом «автомашина спеціального пересувного корпункту газети «Антикорупційний вісник»; копії медичних документів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картка медичного огляду ОСОБА_8 ; направлення ОСОБА_8 на проходження ВЛК для встановлення придатності до військової сліжби за станом здоров`я; копії медичних документів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копії медичних документів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4