Провадження №1-кп/389/56/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 08.03.2025 стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясинуватка Олексанрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

У відповідності до наказу №305 від 08.10.2024, з моменту зарахування, 06.10.2024 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегиво, до повного виконання поставленного завдання, виявляти повагу до командирів і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати віж них інших військовослужбовців.

Всупереч зазначеному, ОСОБА_3 , самовільно залишив військову частину та перебував поза межами несення військової служби.

Таким чином, 07.03.2025 приблизно о 17.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у самовільному залишенні військової частини та поза виконанням своїх обов`язків з несення військової служби, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст.3,65,68 Конституції України, ст.ст.11,13,125,126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст.3-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, знаходився на ділянці дороги неподалік будинку АДРЕСА_1 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почав конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння,передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкодженьта бажаючи їх настання, діючи умисно наніс дерев`яною палицею, яку він тримав у правій руці, один удар у ділянку потиличної частини голови потерпілому ОСОБА_5 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, гематоми потиличної частини голови; гематоми привушної ділянки зліва, які в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 та менше 21 доби.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_6 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з судовим розглядом обвинувального акту за його відсутності та відсутності його захисника ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_7 надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_8 також надали письмову заяву, у якій зазначають, що вони не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за їх відсутності. Крім того, вони ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження в частині розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження №0000048 від 08.03.2025, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до змісту ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я,

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , за місцем проходження служби зарекомендував себе негативно.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Водночас суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, а також суспільну небезпечність умисного легкого тілесного ушкодження, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ: медичну карту стаціонарного хворого №782, передану на зберігання до архіву КП «Дитяча міська лікарня» Олександрійської міської ради - залишити в архіві КП «Дитяча міська лікарня» Олександрійської міської ради.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1