Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5094/25
Провадження № 1-кс/279/1132/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ііз секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000614 від 18.08.2025 року за ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням, погодженим з прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про обрання до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000614 від 18 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 18.08.2025 близько 12 години 00 хвилин, у ОСОБА_5 , який знаходився поблизу магазину «Фокстрот» за адресою: Житомирська область м. Коростень, вуд. Героїв Чорнобиля, буд.5, на ґрунті особистих неприязних відносин під час конфлікту з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виник умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень одному з вищевказаних осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, в ході конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи в лежачому положенні, дістав правою рукою з правої кишені шортів ніж та, піднявшись на ноги, клинком ножа умисно наніс удар в область лівої частини грудної клітки зі спини ОСОБА_10 , який в той час перебував поряд із ОСОБА_5 та не встиг відійти на безпечну дистанцію, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани лівої половини спини, яка ускладнилась гемопневмотораксом зліва (наявність крові та повітря в лівій плевральній порожнині), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

18 серпня 2025 в порядку ст.208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як безпосередньо після вчинення злочину очевидець та сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин. 19 серпня 2025 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

З огляду на наявність в органу досудового розслідування доказів слідчий вказує на достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Клопотання також обґрунтованого наявністю ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_13 в судовому засіданні клопотання підтримав, та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними за результатами слідчих (розшукових) заходів доказами. Також заявив клопотання про допит в судовому засіданні як свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які були безпосередніми очевидцями обставин вчинення кримінального правопорушення, яке було задоволено слідчим суддею. Також зазначив, що існують ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний знаючи про покарання у виді позбавлення волі, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення його вини, може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки останні в судовому засіданні не допитувалися, отже, перебуваючи на волі підозрюваний зможе незаконно впливати на них з метою неможливості використання їх показань в якості доказів. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтований тим, що підозрюваний не має постійного джерела доходів, не працевлаштований. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків. На підтвердження обґрунтованості ризику впливу на свідка просив долучити до матеріалів клопотання аудіо запис розмови між свідком ОСОБА_12 та підозрюваним, в якому висловлювалися погрози, яке було задоволено слідчим суддею.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. за ч.1 ст.121 КК України відносно ОСОБА_10 не визнав, повідомив, що 18.08.2025 близько 11:40 години на нього біля міської ради у м.Коростень раптово напали 4 чоловіки, які заподіяли йому тілесні ушкодження голови у виді перелому носа, рваної рани губи, від яких він впав та втратив свідомість. Після чого підвівшись, повернувся додому, однак зрозумівши, що йому потрібна професійна невідкладна медична допомога, вийшов на вулицю, щоб взяти таксі та проїхати до лікарні. У той час, коли він йшов по вулиці до нього знову накинулися 4 чоловіки, які були озброєні ножами, та намагалися примусово посадити до автомобіля та завезти до лісу. Вказав, що захищаючись від нападників та відбиваючись руками, він міг вихопити у когось з них ніж та вдарити ОСОБА_10 , однак точно відтворити події в пам`яті не може, оскільки кілька разів втрачав свідомість. На запитання, чи відомі йому особи нападників відповів, що через свого сина знає ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 , який є командиром інших осіб, та з яким перебував у давньому конфлікті. За вказаних обставин вважає, що підозра вручена йому незаконно, оскільки він сам фактично є постраждалим. Також заперечив існування ризиків, зазначених прокурором та слідчим.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засідання заперечив щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказав, що діям підозрюваного надана неправильна оцінка та правова кваліфікація. За фактичних обставин ОСОБА_5 може бути висунута підозра лише за заподіяння тілесних ушкоджень з перевищенням меж необхідної оборони. Зазначив, що ризики, наведені слідчим та прокурором, є недоведеними, оскільки ОСОБА_5 мав можливість переховуватися, адже сам залишив місце події і пізніше вийшов до поліції добровільно, активно сприяє досудовому розслідуванню, спроби чинити незаконний вплив на потерпілого і свідків не встановлені. Вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, сім`ю, регулярний дохід, отримує пенсію по 2 групі інвалідності як ветеран війни, має чисельні подяки та грамоти за місцем служби, виключно позитивно характеризується за місцем проживання. Разом з тим, з огляду на факт отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень погодився, що з метою ефективного досудового розслідування можливо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Заявив клопотання про долучення до матеріалів клопотання документів на підтвердження характеризуючих підозрюваного даних, яке задоволено слідчим суддею.

Захисник ОСОБА_6 має узгоджену позицію з іншим захисником, додатково вказав, що в порядку надання правничої допомоги підзахисному ним отримано від Коростенської міської ради відеозапис події первісного конфлікту між підозрюваним та групою чоловіків, яким зафіксовано заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Заявив клопотання про долучення відеозапису до матеріалів клопотання, яке задоволено слідчим суддею.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що йому відомий потерпілий через його сина, з якими він тривалий час не спілкувався. 18.08.2025 року близько 12 год. 15 хв він, перебуваючи разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , побачив ОСОБА_16 , який переходив дорогу поблизу магазину Фокстрот у м.Коростень. ОСОБА_5 мав видимі тілесні ушкодження на обличчі (заклеєний ніс, розбита губа, набрякше обличчя). ОСОБА_11 з ОСОБА_10 пішли до підозрюваного з метою з`ясування причин наклепу та розповсюдження негативної інформації з боку ОСОБА_5 на них, однак останній повівся агресивно. ОСОБА_12 підійшов останнім та почув від ОСОБА_17 ): « ОСОБА_18 ». Свідок разом з ОСОБА_19 примусово поклали ОСОБА_20 на землю, щоб заспокоїти останнього. Після чого ОСОБА_11 відлучився, а ОСОБА_10 стояв поруч з ОСОБА_5 . У цей час підозрюваний дістав з правої кишені шортів ніж з білою рукояткою, підбіг ззаду до ОСОБА_10 та наніс йому удар ножем у спину. Після цього ОСОБА_10 перейшов до магазину «АТБ», присів біля нього, стікаючи кров`ю. Підійшовши до ОСОБА_10 свідок підняв на ньому футболку та побачив легеню з порізом, з якого йшла кров. Після чого ОСОБА_10 був доставлений швидкою медичною допомогою в реанімаційне відділення Коростенської міської лікарні. Також свідок ОСОБА_12 повідомив, що після вказаної події ОСОБА_5 почав в телефонному режимі погрожувати, що його теж це чекає, «тебе теж поріжу». Вказану розмову він зафіксував на свій мобільний телефон, копію аудіозапису за своєю заявою від 18.08.2025 року передав Коростенському РУ ГУНП в Житомирській області.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 дав показання, що 18.08.2025 року близько 12 години зустрівся з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у центрі м.Коростень, біля магазину «АТБ». Останній звернув увагу, що по пішохідному переходу переходить дорогу гр.. ОСОБА_5 . Свідок разом з ОСОБА_21 підійшов до ОСОБА_20 в районі магазину «Фокстрот» та побачив, що у підозрюваного було червоне обличчя та заклеєна переносиця. Після короткої словесної розмови з боку ОСОБА_5 почалася бійка, а саме він напав на свідка, хотів вдарити кулаком, тому вирішили його скрутити, під час чого у підозрюваного розірвалася футболка чорного кольору. На деякий час свідок залишив місце події, пішов до свого автомобіля, щоб припаркувати його в іншому місці, після чого почав повертатися і побачив, як ОСОБА_20 встав на ноги, дістав з кишені ніж, наздогнав ОСОБА_10 , який в цей час почав відходити і в спину вдарив його ножем. ОСОБА_21 почав тікати. У цей час ОСОБА_5 намагався наздоганяти свідка. ОСОБА_11 показав, що став лицем перед ОСОБА_5 , який тримав в руці ніж, позаду свідка знаходився ОСОБА_10 з отриманим пораненням. З метою захисту ОСОБА_11 дістав свій розкладний ніж та почав розмахуватися перед собою, не допускаючи на близьку відстань ОСОБА_5 . На запитання, чи заподіяв свідок ОСОБА_5 тілесні ушкодження ножем, свідок вказав, що жодного ушкодження не наніс, лише відмахувався, не нападав, його ніж був без залишків крові. Свідок тілесних ушкоджень від підозрюваного також не отримав. Через короткий проміжок часу ОСОБА_5 розвернувся та пішов до будинку. Свідок деякий час продовжував рух за ним з метою визначення під`їзду будинку, в який мав зайти підозрюваний, після чого повернувся до ОСОБА_10 , допоміг надавати медичну допомогу, доки не приїхала карета ШМД.

Дослідивши зміст клопотання, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисників, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, слідчий суддя дійшов до таких висновків

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи викладене суд відхиляє доводи сторони захисту про неправильну оцінку та надану органом досудового розслідування кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, зокрема з урахуванням даних, зафіксованих відеозаписом, долученим за їх клопотанням, оскільки встановлення фактичних обставин, а також осіб, які заподіяли тілесні ушкодження підозрюваному, їх зв`язок з наступним вчиненням злочину, з`ясування мотивів, та доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення не відноситься до повноважень слідчого судді та має бути вирішено під час розгляду кримінального провадження судом.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Обгрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 18.08.2025, в якій він вказав, що отримав удар у спину предметом схожим на ніж, особою чоловічої статі, зростом 182 см, який був одягнутий у джинси та чорну футболку, підозрює особу, який був у конфлікті з його командиром ОСОБА_22 ;

- протоколом огляду місця події від 18.08.2025 що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксована обстановка, сліди речовини бурого кольору та вилучені речові докази; зокрема змиви з поверхні плями бурого кольору, змиви з металевої уламки рекламного банеру, фрагмент різнокольорової тканини, фрагмент тканиин чорного кольору;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 в якому повідомив про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, а саме ножем від невідомого йому чоловіка, з яким мали намір поспілкуватися;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.08.2025 року. відповідно якого ОСОБА_10 впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження за фото № 3, яким згідно довідки до протоколу впізнання є ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 155 судово-медичної експертизи від 19.08.2025, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної лівої половини спини, яка ускладнилась гемопневмотораксом зліва (наявність крові та повітря в лівій плевральній порожнйні), які утворились внаслідок дії гострого колючого або колюче- ріжучого предметів, можливо внаслідок дії клинка та леза ножа при обставинах та в термін, вказаних в постанові та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , лікаря-травматолога, який повідомив, що 18.08.2025 року ним був оглянутий доставлений до лікарні ОСОБА_10 та встановлено діагноз: колота рана лівої половини грудної клітки, після чого його було госпіталізованого до хірургічного відділення;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2025 року за участі свідка ОСОБА_12 , який вказав на обставини події та механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні.

Також слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки знаючи про суворість та безальтернативність покарання, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення вини, ОСОБА_5 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та приводом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків також оцінюється слідчим суддею як високий, оскільки ні потерпілий, ні свідки в даному кримінальному провадженні судом не допитувалися , вони були безпосередніми очевидцями кримінального правопорушення, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження. Крім того, свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні стверджував, що після заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень від отримав від підозрюваного в телефонному режимі погрози: «тебе теж це чекає, тебе теж поріжу». За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що ризик перешкодити кримінального провадженню, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, також має високий ступінь імовірності.

З огляду на викладене, слідчий суддя відхиляє доводи захисників про недоведеність ризиків, оскільки при їх оцінці з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, особи підозрюваного, інших обставин слід виходити з припущення, що підозрюваний може здійснити дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, або ухилитися від слідства та суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, суд має враховувати потенційну можливість підозрюваного або обвинуваченого впливати на свідків, знищувати докази, переховуватися від слідства, або продовжувати злочинну діяльність.

Наведені слідчим і прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з долучених до клопотання документів, а також пояснень учасників провадження, показань свідків, допитаних у судовому засіданні, свідчать, на переконання слідчого судді, про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисників та підозрюваного для обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з огляду на позитивні характеристики, наявність державних нагород, активну громадську діяльність, наявність сім`ї та доходів у виді пенсії, оскільки вони не стали стримуючим бар`єром до вчинення інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння. Крім того, будучи колишнім військовослужбовцем, маючи певні навички володіння зброєю, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства у денну пору добу, в центрі міста, прилюдно, що може свідчити про його підвищену суспільну небезпечність.

Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 19.10.2025 року.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити , а саме обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень, обстановку та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висноку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визнання застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197,205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_24 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000614 від 18.08.2025 року за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 19.10.2025 року включно без визначення застави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_25