Єдиний унікальний номер № 333/3376/25
Провадження 1-кс/333/1463/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України, в кримінальному провадженні, що 11.04.2025 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, за участі прокурора ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідча СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 строком на 60 (шістдесят) днів.

В обґрунтування клопотання зазначила, що зібраними під час досудового розслідування доказами, встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний та захисники заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягаючи на тому, що підозра є необґрунтованою, підозрюваний не має жодного відношення до автомобіля в якому проведено обшук та вилучені деякі документи, його затримали як пішохода, вся підозра ґрунтується лише на показах потерпілого, який фактично є агентом правоохоронного органу, тому їх не можна сприймати як безсумнівний доказ причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення. Вважають, що прокурор не довів наявність ризиків, про які зазначив в клопотанні, підозрюваний не збирається переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків та інших осіб чи вчиняти інше кримінальне правопорушення, та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, а тому для забезпечення їх виконання можна обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, а в разі задоволення клопотання слідчого просили визначити найменший розмір застави передбачений законом. Підозрюваний вказав, що він одружений без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дитини, яка не записана на нього, також повідомив, що має тимчасові підробітки від надання послуг з ремонту автомобілів та ритуальних послуг.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 11.04.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 за попереднього змовою з невстановленими особами з числа Державної прикордонної служби та митних органів, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, з метою незаконного збагачення, з подальшим перетинанням такими особами державного кордону України через смуги спрощеного контролю «зелений коридор».

Зокрема, ОСОБА_3 за. допомогою глобальної мережі «Інтернет» та кола знайомих, підшукував осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України за неправомірну вигоду в сумі 9000 доларів США та безпосереднє отримання від зазначених осіб грошових коштів за організацію їх безперешкодного перетину державного кордону України.

До злочинних обов`язків невстановлених осіб Державної прикордонної служби та митних органів входило за переданими ОСОБА_3 даними, без наявності документів, що надають право на перетин державного кордону України, пропустити через смугу спрощеного контролю «зелений коридор» осіб, вказаних ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_3 , діючи за попереднього змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, розуміючи законодавчу процедуру порядку перетину державного кордону України та законних підстав для цього, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити перетин державного кордону України.

В подальшому, 10 квітня 2025 року, у першій половині дня, в ході телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_8 , що має можливість допомогти останньому у безперешкодному перетині державного кордону України через смугу спрощеного контролю «зелений коридор», створивши у ОСОБА_8 уявлення про реальну можливість вирішення цього питання.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, діючи з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб, 16 квітня 2025 року, у період часу з 19 годин 40 хвилин по 20 годин 50 хвилин на території міста Запоріжжя, відбулася особиста зустріч ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , в ході якої були обговорені усі умови перетину державного кордону України, а саме ОСОБА_3 повідомив, що перетин буде відбуватись через смугу спрощеного контролю «зелений коридор» повідомивши, що ОСОБА_8 пропустять без будь-яких перевірок, а також оголосив, що вартість такої «послуги» становить 9 000 доларів США, та додатково 200 доларів за пришвидшення виготовлення ОСОБА_8 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, на що ОСОБА_8 погодився.

В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, 19 квітня 2025 року, приблизно о 08 годині 31 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_8 необхідні для подальшого безперешкодного перетину державного кордону України документи, а саме: копії паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, фотокартка ОСОБА_8 розміром 3х4 см., та грошові кошти у розмірі 9 200 доларів США, після чого повинен був у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час передати вищезазначені данні та частину грошових коштів невстановленим досудовим розслідуванням особам з числа Державної прикордонної служби та митних органів, з метою забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України через смугу спрощеного контролю «зелений коридор», однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції під час отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

19.04.2025 об 11 год. 03 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

- заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11.04.2025;

- рапортом о/у УСР в Запорізькій області ДСР НП України від 12.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12.04.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 17.04.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 17.04.2025;

- протоколом огляду імітаційних засобів від 19.04.2025;

- протоколом огляду ОСОБА_8 та видачі останньому імітаційних засобів від 19.04.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.04.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.04.2025;

- протоколом обшуку автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 19.04.2025;

- протоколом огляду місця події від 19.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.04.2025.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказує слідчий.

Розуміючи тяжкість вчиненого злочину, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який неодружений, немає на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, тому може безперешкодно змінити місце мешкання, чим може створювати перешкоди під час здійснення подальшого досудового розслідування та встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Окрім того, встановлено, що 19.04.2025 ОСОБА_3 після особистої зустрічі з потерпілим ОСОБА_8 та отримання від нього грошових коштів у розмірі 9 200 доларів США почав втікати за допомогою транспортного засобу, та на законні вимоги співробітників поліції зупинитись ніяк не реагував. Тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_3 , який особисто знайомий з особами, яким надавав послуги щодо незаконного виготовлення документів, які є підставою для безперешкодного перетину державного кордону України, у випадку обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на свідків, які ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження. При цьому слід враховувати, що відповідно до норм КПК України, допит свідків, експертів має також проводитися під час судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, спеціалістів чи експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів та дослідження їх судом.

Крім того, необхідно взяти до уваги, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3, ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 на теперішній час офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, у зв`язку з чим останній, з метою отримання засобів та коштів для існування, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям "ризик" - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду і слідства; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного буде саме тримання під вартою.

Слідчим суддею відхиляються доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Документи додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, у своїй сукупності свідчать про достатність підстав на даному етапі кримінального провадження вважати висунуту ОСОБА_3 підозру обґрунтованою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання та домашній арешт розраховані в першу чергу на сумлінне дотримання підозрюваним їх умов, в той же час характер і тяжкість злочину у вчинені якого його підозрюють, та наступного покарання, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, унеможливлює застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя також вважає за необхідне, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, відсутності судимостей, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 196, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 год. 03 хв. 18 червня 2025 року, з утриманням в установі для попереднього ув`язнення.

Одночасно, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 грн. 00 коп. Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0001205, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26316700, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

В разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду відповідно до стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду відповідно до стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, відповідно до стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави становить два місяці з моменту внесення застави в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 18 червня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений 25.04.2025 о 10 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1