Справа № 206/6458/24
Провадження № 1-кс/206/851/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,старшого слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001403 від 25.07.2024 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Георгіївка м. Лутугине, Лутугинського району Луганської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, не є депутатом,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню 0001403 від 25.07.2024 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001403 від 25.07.2024 за фактом добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює свою владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади російської федерації (далі рф) та службових осіб з числа керівництва збройних сил російської федерації, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і збройних сил рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та збройних сил рф вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим ім. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та російської федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території рф службові особи генерального штабу збройних сил російської федерації (далі гш зс рф), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей рф, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника гш зс рф ОСОБА_7 перед Академією військових наук рф з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина Герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами рф і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості рф на світовій арені, представники влади та збройних сил рф, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів рф здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян рф і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та збройних сил рф серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту російської федерації (далі ЧФ рф), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ збройних сил рф поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і збройних сил рф вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі - «лнр»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «лнр» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «лнр») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів російської федерації на території Луганської області, так званої «лнр», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та затверджено відповідними Законами.

Таким чином, в період із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по теперішній час, на всій території України діє правовий режим воєнного стану.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями російської федерації тимчасово окуповано частину території Луганської області.

Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУ AM, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» Верховна Рада України визнала Російську Федерацію державою-агресором.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМ № 117-р від 02.02.2022) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» встановлено, що місто Луганськ Луганської області перебуває у вказаному переліку без зазначення дати.

Проте, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено, що вся територія Луганського району перебуває під повною окупацією з 07.04.2014 (UA0048093).

Досудовим розслідуванням встановлено, що після окупації частини території Луганської області рф - державою окупантом 04 жовтня 2022 року прийнято федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ про прийняття до російської федерації «Луганську народну республіку» та створенні в складі рф нового суб`єкта «Луганська народна республіка». Відповідно до вказаного закону російської федерації «Луганська народна республіка» приймається до рф в статусі республіки на якій діють законодавчі та нормативні правові акти рф, а також скасування органів влади «лнр» та формування органів влади відповідно до російських стандартів.

Внаслідок чого, 29.03.2023 «указом так званого голови ЛНР № УГ-270/23» скасовано виконавчі органи державної влади т.зв. Луганської народної республіки до яких також входить «Министерство здравоохранения Луганской народной республики» (мовою оригіналу), Також, в подальшому, 30.03.2023 «наказом так званого голови лнр № УГ-270/23», встановлено «Систему и структуру исполнительных органов Луганской народной республики» (мовою оригіналу), відповідно до якого «Министерства Луганской народной респубики являются органами исполнительной власти Луганской народной республики и входить в систему исполнительных органов» (мовою оригіналу). Цим же наказом затверджено «Структуру исполнительных органов Луганской народной республики» (мовою оригіналу), до складу якої входить «Министерство здравоохранения Луганской народной реступлики» (мовою оригіналу).

Тобто «наказом так званого голови ЛНР № УГ-270/23 від 30.03.2023, на окупованій території Луганської області затверджено структуру виконавчих органів влади т.зв. «лнр», підконтрольними державі-агресору рф, створено окупаційні виконавчі органи влади, у тому числі так зване «Министерство здравоохранения Луганской народной реступлики» (мовою оригіналу), організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади так званої «лнр», яка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є окупаційною адміністрацією держави-агресора.

У подальшому на тимчасово окупованій території Луганської області державою-агресором створено інші органи «державної влади».

29.11.2022 зареєстровано так звана «Державна бюджетна установа охорони здоров`я «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер Луганської народної республіки (мовою оригіналу государственное бюджетное учреждение здравоохранения «Луганский республиканский клинический онкологический диспансер» Луганской народной республики), за адресою: м. Луганськ, вул. Краснодонська, буд.8, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомості про юридичну особу, зареєстрованій до прийняття у російську федерацію, на підставі відомостей реєстра юридичних осіб, який вівся до прийняття у російську федерацію (мовою оригіналу внесение ведомостей в Единый государственный реестр юридических лиц сведений о юридическом лице, зарегистрированом до принятия в росийскую федерацию, на основании сведений реестра юридических лиц, который велся до принятия в росийскую федерацию).

27.12.2023 у зв`язку з приведенням установчих документів у відповідність з законодавством російської федерації Міністерством юстиції Луганської народної республіки (мовою оригіналу Министерством юстиции Луганской народной республики) зареєстровано так звана «Державна бюджетна установа охорони здоров`я «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер Луганської народної республіки (мовою оригіналу госсударственное бюджетное учреждение здравоохранения «Луганский республиканский клинический онкологический диспансер» Луганской народной республики) за адресою: м. Луганськ, вул. Краснодонська, буд.8, яка перебуває у підпорядкуванні Міністерства охорони здоров`я т. званого лнр (мовою оригіналу - Министерства здравоохранения Луганской народной республики) та забезпечує і реалізує державну політику, нормативно-правове регулювання у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до «Постанови ради міністрів лнр від 11.04.2017 № 172/17»: «Про затвердження у новій редакції Положення про Міністерство охорони здоров`я Луганської народної республіки»: Міністерство охорони здоров`я Луганської народної республіки є виконавчим органом державної влади Луганської народної республіки по формуванню та забезпеченню державної політики, нормативно-правовому регулюванню у сфері охорони здоров`я, обігу лікарських засобів для медичного застосування.

Міністерство здійснює координацію і контроль діяльності, перебуваючи у його віданні державних установ та служб, державних унітарних підприємств.

Міністерство здійснює свою діяльність безпосередньо та через підвідомчі йому державні установи, служби, державні унітарні підприємства, у взаємодії з іншими виконавчими органами державної влади луганської народної республіки, органами місцевого самоврядування луганської народної республіки, громадським об`єднаннями і організаціями».

Викладене свідчить, що незаконно утворена на тимчасово окупованій території України так звана «Державна бюджетна установа охорони здоров`я «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер Луганської народної республіки (мовою оригіналу государственное бюджетное учреждение здравоохранения «Луганский республиканский клинический онкологический диспансер» Луганской народной республики) є складовою частиною виконавчого органу державної влади «міністерства охорони здоров`я» так званої луганської народної республіки та створена у тому числі для формування та забезпечення державної політики, нормативно-правового регулювання у сфері охорони здоров`я на окупованій території м. Луганськ Луганської області.

У грудні 2023 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, але не пізніше 27.12.2023 громадянка України ОСОБА_6 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, будучи державним службовцем, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Луганськ Луганської області, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території м. Луганськ, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які підконтрольні державі-агресору - РФ, з метою наділенням її функціями посадової особи незаконного органу влади, а саме так званої «Державної бюджетної установи охорони здоров`я «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер Луганської народної республіки (мовою оригіналу государственное бюджетное учреждение здравоохранения «Луганский республиканский клинический онкологический диспансер» Луганской народной республики). Отримавши від останніх пропозицію зайняти посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, ОСОБА_6 , в порушення вимог Конституції та Законів України, надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду «головного лікаря» так званої «Державної бюджетної установи охорони здоров`я «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер Луганської народної республіки (мовою оригіналу государственное бюджетное учреждение здравоохранения «Луганский республиканский клинический онкологический диспансер» Луганской народной республики) .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 27.12.2023, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганськ Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодившись на пропозицію представників так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, умисно, добровільно зайняла посаду «головного лікаря» так званої «Державної бюджетної установи охорони здоров`я «Луганський республіканський клінічний онкологічний диспансер Луганської народної республіки (мовою оригіналу государственное бюджетное учреждение здравоохранения «Луганский республиканский клинический онкологический диспансер» Луганской народной республики), тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15.04.2014 року № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Проте, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено, що вся територія Луганського району Луганської області перебуває під повною окупацією з 07.04.2014 (UA0048093).

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганськ Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №113 (8038) від 05.06.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 05.06.2025, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , опубліковано повістку про виклик громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 09.06.2025 - 09:00, 10.06.2025 - 09:00, 11.06.2025 - 09:00, за зазначеною в повістці адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001403 від 25.07.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 111-1 КК України, та проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001403 від 25.07.2024.

В жодний із призначеного часу громадянка України ОСОБА_6 в призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття до місця дислокації ані прокурора Луганської обласної прокуратури, ані слідчого СУ ГУНП в Луганській області не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

12 червня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Георгіївка м. Лутугине, Лутугинського району Луганської області, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме: опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-ta-povistka-pro-viklik-pidozryuvanoyi-ryabcevoyi-od-na-16062025-na-0900-17062025-na-0900-18062025-na-0900 та в газеті «Урядовий кур`єр» №118 (8043) від 12.06.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 16.06.2025 - 09:00, 17.06.2025 - 09:00, 18.06.2025 - 09:00, за зазначеною в повістці адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001403 від 25.07.2024 за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В жодний із призначеного часу громадянка ОСОБА_6 в призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття до місця дислокації прокурора або слідчого не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_6 про підозру у відповідності та у спосіб передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Постановою слідчого від 19.06.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та факт перебування її на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-допитом свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що працювала в період окупації м. Луганськ до 2023 року в « государственном учреждении« Луганский республиканский клинический диспансер» луганской народной республики (мовою оригінала) та особисто знайома з ОСОБА_6 , яка займає посаду головного лікаря в «государственном учреждении «Луганский республиканский клинический диспансер» луганской народной республики (мовою оригінала).

-протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , яка під час слідчої дії серед наданих для впізнання фотознімках впізнала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу як вона знає як головного лікаря в « государственном учреждении « Луганский республиканский клинический диспансер» луганской народной республики (мовою оригінала);

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до якого виявлено данні щодо « государственного бюджетного учреждения« Луганский республиканский клинический диспансер» луганской народной республики (мовою оригінала);

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до якого виявлено «Выписку из единого государственного реєстра юридических лиц» (мовою оригінала) щодо « государственного бюджетного учреждения« Луганский республиканский клинический диспансер» луганской народной республики (мовою оригінала) в якый зазначено, що головним лікарем є ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до якого виявлено офіційний сайт правління «лнр», його структура, міністерство охорони здоров`я «лнр» та установи які перебувають у їх віданні;

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до якого виявлено законодавчі документи, які регламентують діяльність міністерство охорони здоров`я «лнр»;

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 відповідно до якого виявлено публікацію про головного лікаря « Луганского республиканского клинического диспансера» (мовою оригінала) з фотознімками особи зовнішньо схожої на ОСОБА_6 та підписаної як «Главный врач ОСОБА_6 в Луганском республиканском онкологическом диспансере (ЛРКОД)» (мовою оригінала);

-висновком портретної експертизи № СЕ-19/113-25/2653-ФП, відповідно до якої особа підписана як «Главный врач ОСОБА_6 в Луганском республиканском онкологическом диспансере (ЛРКОД)» в публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланням http://publication.pravo.gov.ru/document/050006?pageSize=50&index=1, відповідно до якого виявлено «Федеральний конституционний закон от 04.10.2022 № 6-ФКЗ "О принятии в Российскую Федерацию Луганской Народной Республики и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта - Луганской Народной Республики» (мовою оригінала). Відповідно до закону до російської федерації прийнято «Луганську народну республіку» та створено в складі рф нового суб`єкта «Луганська народна республіка»;

-протоколом огляду всесвітньої мережі Інтернет за посиланнями https://главалнр.рф/; ІНФОРМАЦІЯ_13 , відповідно до яких законодавчі документи «лнр» щодо правління «лнр» у складі російської федерації;

-згідно даних Державної міграційної служби України, встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Таким чином, наведені відомості і докази в своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області, у м. Луганськ Луганського району Луганської області, де добровільно займає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, у тому числі передбачених статтею 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про факт переховування підозрюваної від слідства та суду свідчить і те, що ОСОБА_6 на виклики до слідчого та прокурора для проведення слідчих (розшукових) дій і вручення підозри (викликалась двічі, кожного разу на три дати), проте, жодного разу не з`явилась, не повідомивши про неможливість прибути чи наявність поважних причин неприбуття.

Отже, є підстави стверджувати про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і в такому випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У даному випадку достатньо довести, що окремо визначена територія відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України).

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдань кримінального провадження, дотримання належної правової процедури необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклики слідчого, зокрема двічі не прибула на виклик на три дати без поважної причини);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні № 0001403 від 25.07.2024 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, спеціального досудового розслідування.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 297-2 КПК України, у кримінальному провадженні відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим суддею, зокрема, через те, що свідки перебувають у інших регіонах України у зв`язку з евакуацією з тимчасово окупованої території через активні бойові дії та захоплення окремих територій збройними силами РФ та незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР»

На підставі вищевикладеного, слідча просила задовольнити клопотання та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, кримінальне провадження № 0001403 від 25.07.2024.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

У судовому засіданні в режимі відіоконференції захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-2 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, зокрема передбаченому ст. 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ухилення від явки на виклик слідчого (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження, в порядку, передбаченому Кримінально процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Так, відповідно до положень Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМ № 117-р від 02.02.2022) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» встановлено, що місто Луганськ Луганської області перебуває у вказаному переліку без зазначення дати.

Громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Георгіївка м. Лутугине, Лутугинського району Луганської області, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підозра обґрунтована зібраними доказами, підозрювана переховується від органів досудового розслідування та суду.

Постановою слідчого від 19.06.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Органом досудового розслідування проведено слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, а саме обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 факт переховування останньої від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, про що свідчить неявка підозрюваної на виклик слідчого, а також перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.40,139, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області майора поліції ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню 0001403 від 25.07.2024 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Георгіївка м. Лутугине, Лутугинського району Луганської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1