УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2025 р. Справа № 596/1628/22

Провадження № 1-кп/596/15/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5

захисника особи, щодо якої

вирішувалося питання про застосування

примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

законного представника

особи, щодо якої

вирішувалося питання про застосування

примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_6 -

представника органу опіки і піклування

Хоростківської міської ради

Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000073 від 09 вересня 2022 року за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючою, не маючого на утримані неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2022 року, приблизно о 20 год. 20 хв. на подвір`ї домогосподарства, що у АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , між останнім та потерпілим ОСОБА_5 , виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_6 , вилами із дерев`яним держаком та чотирма довгими металевими, загостреними у закінченнях, зубами, які утримував в лівій руці, наніс один удар гострими металевими закінченнями вказаних вил в область підборіддя потерпілого. В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 потерпівлому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: колотої рана обличчя; неповного вивиха 1 правого та 1 лівого нижніх зубів, з ушкодженням слизової оболонки та частковим переломом альвеолярного гребеня в ділянці даних зубів з порушенням цілісності кортикальної пластинки, що привело до необхідності видалення цих зубів, які за своїм ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, подане прокурором ОСОБА_4 09.07.2025, посилаючись на те, що ОСОБА_6 є психічно хворим, який вчинив суспільно небезпечне діяння, тому просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психічного закладу з посиленим наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Також вказав, що ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України є раніше не судимою особою та позов потерпілого до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі.

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні 01 серпня 2025 року вказав, що він не заперечує щодо задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, так як дійсно останнього слід лікувати.

Також додав, що йому відомо, що у ОСОБА_6 ще значно раніше, тобто, до факту нанесення йому удару, проявлялось, щось незрозуміле у його поведінці, а саме, він міг до своїх батьків сказати погані слова. Під час похорону свого батька, він підсвічником вдарив свого сусіда. Батьки ОСОБА_6 , які вже покійні, знали, що він неадекватний, однак його не лікували, оскільки боялися його, бо він їх бив. Його рідні сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також знали, що він з проблемами, але вони також нічого не робили. Особисто з ним ОСОБА_6 ніколи не сварився.

Батько ОСОБА_6 ОСОБА_11 помер у 2020 році, а мати ОСОБА_12 - у 2021 році. Сестри ОСОБА_6 за однією адресою з останнім не проживають. Зокрема, сестра ОСОБА_13 не проживає в батьківському будинку 23 роки, а молодша сестра - приблизно 10 років. ОСОБА_6 у батьківському будинку проживає сам. Вже 10 років не працює. Йому не відомо чи його в судовому порядку визнано як недієздатним і чи призначено йому опікуна. Але думає, що ні.

Щодо своїх доходів повідомив, що він працює водієм у Тернопільській обласній дитячій лікарні і його заробітна плата складає 7200 гривень в місяць. Крім того, він працює таксистом і за це отримує 12000 грн. на місяць. Інших доходів немає. Додав, що після смерті своєї матері ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 планує успадкувати земельний пай. Зі слів цивільного позивача ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_15 мобілізований до лав Збройних Сил України.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та його законний представник представник органу опіки та піклування Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 ..

Законний представник особи відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 представник органу опіки та піклування Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_8 у судовому засіданні також вказав, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у батьківськім будинку, який ще ніким не успадкований. З часу смерті матері проживає сам. Неодружений. Дітей немає. Ніде не працює. Також через свою сестру отримує кошти за передану в оренду земельної ділянки (2 га.) ще його батьками фермеру ОСОБА_16 в розмірі приблизно від 15000 грн. до 20000 грн. на рік. При цьому додав, що даний пай ще не успадкований ніким. Іншого майна та доходів ОСОБА_6 немає. Також додав, що кошти за оренду двох інших паїв, які також не успадковані ніким після смерті батьків ОСОБА_6 , отримують сестри ОСОБА_6 ..

Крім того додав, що в Хоростківській міській раді даних про те, що ОСОБА_6 у судовому порядку визнаний недієздатним та над ним встановлена опіка, немає.

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_5 з приводу вищевказаних фактів не заперечував.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні також зазначив, що з ОСОБА_6 не підлягають стягненню кошти на відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_5 , оскільки він психічно хворий, ніде не працює і на час вчинення суспільно небезпечного діяння не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними. Вказані кошти можуть бути з останнього стягненні коли він одужає.

Вказану позицію також підтримав законний представник ОСОБА_6 ..

Особа відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 в судовому засіданні з приводу заявленого клопотання прокурором, вказав «навіщо мені те все лікування, яке може бути лікування. То є вбивство і знущання».

Також ОСОБА_6 вказав, що він не визнає вини у вчиненні суспільно небезпечного діяння. Він не знає хто то робив. Він не пам`ятає, що він показував на слідчому експерименті. Це все маніпуляції працівників поліції, прокурора. Він до керівництва працівників поліції щодо неправомірних дій працівників поліції не звертався. Дана справа це провокація поліцейських ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які над ним знущаються. Били його « фактом маніпулятором».

Цивільний позов ОСОБА_5 не визнає в повному обсязі.

Крім того ОСОБА_6 додав, що він проживає сам. Сестра за його адресою місця проживання не проживає приблизно 10 років. Приблизно з 2014,2015 року він не працює, не одружений, дітей немає, доходів немає. Є пай в батька і бабки. Він користується двома паями. Кошти в орендарів особисто не отримує, оскільки їх отримує сестра ОСОБА_13 , яка йому дає деколи 8000 грн.. Йому не відомо чи переоформлені паї і на кого. Він особисто у нотаріуса паю з батька не переоформляв.

Факт та обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджуються крім показань потерпілого, свідків дослідженими в ході судового розгляду, іншими належними та допустимими доказами.

Так, потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_5 в суді показав, що дійсно 08 вересня 2022 року, приблизно о 20 год. 20 хв. за вказаних в обвинувальному акті обставин, на подвір`ї домогосподарства, де проживає ОСОБА_6 , йому останній, який є рідним братом його дружини ОСОБА_9 , наніс один удар металевою частиною вил у підборіддя. У результаті чого, йому були спричинені тілесні ушкодження, в наслідок якого йому накладали шви на бороді та були видалені два зуба. Також за вказаних обставин йому ОСОБА_6 було пошкоджено його автомобіль марки «Renault Scenic», яким він 08 вересня 2022 року, приблизно о 20 год. 10 хв. приїхав з м.Тернопіль в с. Перемилів , за місцем проживання ОСОБА_6 за своєю дружиною ОСОБА_9 , яка з його матір`ю ОСОБА_14 допомагали ОСОБА_6 викопувати картоплю та який під час вищевказаного конфлікту знаходився біля воріт домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_6 ..

З метою покращення свого фізичного стану та відновлення працездатності внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, він поніс витрати на лікування, а саме, на придбання ліків, проведення лікувально-діагностичних послуг.

Позовну заяву про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 50000 грн. і матеріальної шкоди у розмірі 168833, 81 грн., з яких 164136,82 грн. - сума матеріального збитку, нанесеного йому як власнику автомобіля «Renault Scenic» та 4696,99 грн . витрати на лікування, підтримує в повному обсязі з підстав наведених у ньому та просить його задовольнити. Уточнень до позовної заяви та щодо правових підстав звернення з цивільним позовом немає.

Доказів на підтвердження призначення лікарем ліків на загальну суму, які зазначені у копіях фіксальних чеків та які містяться на а к.п. 43 Т.1 він не може надати, оскільки їх вже немає. За лікарські препарати, які зазначені у лікарській виписці він не оплачував, оскільки вони йому напевно були видані медичним закладом під час стаціонарного лікування безкоштовно.

Моральна шкода в результаті вчинення відносно нього ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння полягає в тому, що він отримав нервовий зрив, так як він хворіє цукровим діабетом, у нього піднявся рівень цукру в крові, який він довго не міг збити. Також погіршилися відносини з дружиною, оскільки вона більше підтримує свого брата ОСОБА_6 .. Крім того, вказав, що він, крім того, що працює водієм в обласній дитячій лікарні, ще працює таксистом, однак, через те, що він постійно їздить на судові засідання, він не може заробити більше коштів.

Свідок ОСОБА_21 , житель м.Тернополя, який є сусідом потерпілого, у судовому засіданні показав, що у вересні 2022 року, дати не пам`ятає, приблизно о 21 год., коли темніло, його сусід ОСОБА_5 попросив поїхати з ним разом в с. Перемилів щоб забрати його дружину ОСОБА_22 , на що він погодився. У село їхали автомобілем потерпілого «Renault Scenic». В с.Перемилів, підїхали до воріт, де проживає ОСОБА_6 там і зупинилися. Вийшовши з автомобіля, потерпілий закрив його, і вони пішли на подвір`я домогосподарства, де проживає ОСОБА_6 .. Коли зайшли на вищевказане подвір`я, а саме приблизно 20 м. від воріт, там знаходився ОСОБА_6 , який почав кричати чого вони приїхали та щось до потерпілого, але він суті не зрозумів. Під час його крику, він запитав ОСОБА_6 де ОСОБА_22 і чому він кричить, однак останній пройшов попри нього, при цьому тримаючи в руках гралі та молоток.

Він не бачив моменту нанесення ОСОБА_6 удару гральми в бороду потерпілого.

Йому не відомо чи були неприязні стосунки між ОСОБА_6 та потерпілим. Навпаки, йому відомо, що великий проміжок часу між останніми були добрі стосунки.

Поотерпілий внаслідок нанесеного йому удару ОСОБА_6 лікувався приблизно два тижні в лікарні.

В результаті побиття ОСОБА_6 автомобіля потерпілого, у вказаному автомобілі були пошкодженні: капот, передні крила, дзеркала, дах, салон облитий якимось маслом.

Свідок ОСОБА_23 , яка працює старостою старостинського округу с. Перемилів, у суді показала, що у вересні 2022 року, приблизно о 20 год., коли сутиніло, дати не пригадує, до неї зателефонував чоловік із села ОСОБА_24 і повідомив, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_5 також його автомобіль, якого і облив маслом.

Приїхавши на місце події, побачила, що біля воріт домогосподарства ОСОБА_6 знаходився легковий автомобіль та карета швидкої допомоги. ОСОБА_5 не бачила. ОСОБА_6 не був побитий, але був схвильований.. З приводу події, яка відбулася між ним та ОСОБА_5 , він нічого не казав. Самої події вона не бачила.

Також вказала, що ОСОБА_6 веде замкнутий спосіб життя, вона його ніколи не бачила у громадських місцях села, окрім як у продуктовому магазині.

ЇЇ не відомо чи до вказаної події потерпілий і ОСОБА_6 перебували в неприязних стосунках.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні вказала, що оскільки вона є рідною сестрою ОСОБА_6 та дружиною потерпілого ОСОБА_5 , вона відмовилася від дачі показань.

Від допиту свідка ОСОБА_14 , матері потерпілого ОСОБА_5 , прокурор відмовився. Судом прийнято рішення про прийняття відмови прокурора від клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_14 ..

Із рапорту про отриману інформацію від 08 вересня 2022 року, яка надійшла в телефонному режимі 08.09.2022 о 20 год. 23 хв. від ОСОБА_5 , жителя м. Тернопіль, вбачається, що потерпілий повідомив відділення поліції №3 (селище Гусяин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про нанесення йому 08 вересня 2022 року його шваґром ОСОБА_6 предметом схожим на вила удару в обличчя (Т.1 а.п. 221).

Із рапорту про отриману інформацію від 08 вересня 2022 року, яка надійшла в телефонному режимі 08.09.2022 о 22 год. 20 хв. від фельдшера ЕМД 52, вбачається, що останній повідомив відділення поліції №3 (селище Гусяин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Діагноз : закрита травма нижньої щелепи (Т.1 а.п. 220).

Із рапорту про отриману інформацію від 09 вересня 2022 року, яка надійшла в телефонному режимі від чергового лікаря обласної клінічної лікарні м. Тернопіль, вбачається, що черговий лікар медичного закладу повідомив у відділення поліції №3 (селище Гусяин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про звернення ОСОБА_5 , жителя м. Тернопіль з приводу отриманих у АДРЕСА_2 08 вересня 2022 року тілесних ушкоджень внаслідок конфлікту із його шваґром. Діагноз: наскрізна рана бороди, неповний вивих зуба (Т.1 а.п. 222).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне порушення від 09 вересня 2022 року складеним старшим о/у відділення поліції №3 (м.Гусятин) ОСОБА_25 підтверджено факт прийняття заяви від ОСОБА_5 , який повідомив про нанесення йому ОСОБА_6 за місцем проживання останнього, що в с.Перемилів, під час словесної суперечки удару в підборіддя металевими вилами ( Т.1 а.п.223).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2022 року та доданої до нього таблиці ілюстрації, потерпілий ОСОБА_5 у присутності двох понятих, у приміщенні відділення поліції № 3 (м.Гусятин) розповів та детально показав як саме йому був нанесений удар ОСОБА_6 08 вересня 2022 року, приблизно о 20 год. 20 хв. на подвір`ї домогосподарства, що в с.Перемилів, Чортківського району, де проживає ОСОБА_6 (Т.2 а.п.82-86) .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2022 року та доданими до нього фототаблицями (Т.2 а.п.95-101), зафіксовано як свідок ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, у приміщенні відділення поліції № 3 (м.Гусятин) Чортківського РВ ГУНП в Тернопільській області, розповів та показав у який спосіб він наносив удар металевою частиною вил в область підборіддя потерпілого ОСОБА_5 08 вересня 2022 року, приблизно о 20 год. 20 хв. на подвір`ї свого домогосподарства, що в с.Перемилів, Чортківського району.

Відповідно до висновку експерта № 154 від 14 жовтня 2022 року (Т.2 а.п. 89,90) за даними наданих медичних документів у ОСОБА_5 встановлені наступні ушкодження: «колота» рана обличчя; неповний вивих 1 правого та 1 лівого нижніх зубів, з ушкодженням слизової оболонки та частковим переломом альвеолярного гребеня в ділянці даних зубів з порушенням цілісності кортикальної пластинки, що привело до необхідності видалення цих зубів.

Вказані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі, утворилися від не менш ніж одноразової дії гострого предмету незадовго до поступлення ОСОБА_5 в лікарню, не виключено при обставинах, вказаних у постанові ( внаслідок нанесення удару «гострим закінченням вил».

За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження, у тій мірі вираженості клінічних проявів, що відображені у медичній карті № 11138 стаціонарного хворого КНП « Тернопільська обласна клінічна лікарня», відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я.

Відповіддю КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 05.10.2022 року за № 01.3/209 на запит старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВ поліції ГУНП в Тернопільській області (Т.2 а.п.88) підтверджено факт перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології вказаного вище медичного закладу в період з 09.09.2022 по 16.09.2022 (7 ліжко-днів). У вказаній відповіді на запит також зазначено, що вартість затрат на лікування та перебування становить 9576 гривень. З них, 8953грн. витрати за перебуання в лікарні (7 ліжко днів), 742 грн. медикаменти на лікування (кошти державного бюджету); 623 грн. витрати за перебування в лікарні (7 ліжко днів) кошти обласного бюджету.

З протоколу огляду від 21 жовтня 2022 року з доданою до нього таблицею ілюстрацією, вбачається, що оглянуто вила, добровільно видані ОСОБА_6 20.10.2022, які складаються з дерев`яного руків`я та металевої частини вил із розгалуженнями на чотири зубці із загостреннями на кінці. Під час їх огляду слідів речовини бурого кольору та папілярних узорів на них не виявлено.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26 грудня 2022 року з доданою до нього таблицею ілюстрацією (Т.2 а.п.102-105), зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав із чотирьох наданих речей (вила із металевими зубцями та дерев`яним руків`ям) вила під номером 3, якими 08 вересня 2022 року йому ОСОБА_6 наніс удар, в результаті чого були спричиненні тілесні ушкодження .

З протоколу огляду предмету від 06 жовтня 2022 року та доданих до нього фототаблиці та оптичного носія компакт-диску CMFP683 XLO 1032643, вбачається, що на трьох файлах відеозаписів, які вилучені на підставі заяви ОСОБА_26 з її домогосподарства, на одному оптичному носію компакт-диску (Т.2 а.п. 106,107-110), містяться часткові записи події, зафіксовані на відеокамері спостереження влаштованій у домогосподарстві останньої, що мала місце 08 вересня 2022 року на території домогосподарства, що в с.Перемилів Чортківського району.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінально карного діяння, яке підпадає під ознаки ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 ..

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження у зв`язку з виникненням сумнівів щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_6 , було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 , проведення якої було доручено експертам КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР.

Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 523 від 06 грудня 2022 року складеного експертами Тернопільської філії судово-психіатричної експертизи ДУ «ІПСПЕМН Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , ОСОБА_6 у період інкримінованого йому злочину психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час проведення амбулаторної експертизи ОСОБА_6 психічними захворюваннями також не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання осудності в компетентності суду. ОСОБА_6 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Разом з тим, оскільки під час розгляду справи в суді неодноразово встановлено неадекватну поведінку ОСОБА_6 , у суду виник сумнів щодо психічного стану останнього, який суперечив вищевказаному експертному висновку та наявністю обставини, які є підставою призначення повторної психіатричної експертизи, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2025 року було призначено у кримінальному провадженні №0000073 від 09 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 . Проведення експертизи доручено іншим (ніж - ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ) лікарям-психіатрам, судовим психіатрам-експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Тернопільською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» 27 березня 2025 року у відповідь на вищевказану ухвалу суду, повернуто матеріали справи до суду без виконання у зв`язку з тим, що в складі експертної комісії працює лише два експерти ОСОБА_27 та ОСОБА_28 ..

З врахуванням вищенаведеного ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2025 року було призначено у кримінальному провадженні №0000073 від 09 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 . Проведення експертизи доручено лікарям-психіатрам, судовим психіатрам-експертам Хмельницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України»

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №407 від 30 квітня 2025 року, ОСОБА_6 під час вчинення ним кримінального правопорушення страждав на хронічно протікаюче психічне захворювання - параноїдну шизофренію та на період інкримінованого йому кримінального правопорушення не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_6 страждав на хронічно протікаюче психічне захворювання - параноїдну шизофренію та не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення його в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Отже, допустимість вказаного висновку експерта підтверджується ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2025 року у даній справі .

Поряд з тим, суд враховує і те, що ОСОБА_6 на обліку в лікарів нарколога та психіатра КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради та КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради не перебуває, оскільки відомості щодо стану його психічного здоров`я як незадовільного протягом тривалого часу до відому відповідних спеціалістів не доводились.

Враховує суд і те, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується як особа, що проявляв неадекватність, веде усамітнений спосіб життя. При цьому, з негативної сторони в громадських місцях не замічався.

Відповідно до ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з положеннями ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, і до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до закладів з надання психіатричної допомоги зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Згідно до ч.4 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд не наводить назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і не вказує строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

В силу вимог ч.1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом в період інкримінованого йому кримінального правопорушення не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними та на даний час не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру відповідно до ч.4 ст. 94 КК України у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. Призначаючи такий вид госпіталізації, суд враховує конкретні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта №407 від 30 квітня 2025 року.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Що стосується цивільного позову потерпілого до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_5 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 50000 грн. і матеріальної шкоди у розмірі 168833, 81 грн., з яких 164136,82 грн. - сума матеріального збитку, нанесеного йому як власнику автомобіля «Renault Scenic» та 4696,99 грн . витрати на лікування.

Вказаний позов потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_5 підтримав у судовому засіданні та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного позову.

Захисник та законний представник особи відносно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову.

В силу вимог ч.1 ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, несе інша фізична або юридична особа, визначена законом.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, ч.1 ст.1186 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах.

За висновком судово-психіатричного експерта № 407 від 30.04.2025 року, ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння та на даний час страждає на хронічно протікаюче психічне захворювання параноїдну шизофринію, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Дані висновки потерпілим не заперечуються.

Доказів того, що ОСОБА_6 сам довів себе до стану, в якому не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними в результаті вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто.

Частиною 2 статті 1186 ЦК України визначено, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Як вбачається з матеріалів провадження, цивільний позов про відшкодування шкоди потерпілим, цивільним позивачем заявлено до особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ..

Судом встановлено, що під час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а відтак, не несе відповідальності за спричинену шкоду.

Зі змісту частини першої статті 62 КПК України випливає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Проте, законним представником особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 є представник органу опіки та піклування Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_8 , а не один із родичів вищевказаної особи, який в силу вимог ч.1 ст.1186 ЦК України може відшкодувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому, судом встановлено, що батьки ОСОБА_6 , які проживали з ним за однією адресою, станом на 2021 рік померли. Рідні сестри ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 довгий період часу (більше 10 років) проживають окремо від останнього, в м. Тернопіль. ОСОБА_6 не одружений, дітей немає, ніде не працює, майна у власності немає, спадщини після смерті батьків у встановленому законом порядку не прийняв, у судовому порядку ОСОБА_6 не визнавався недієздатним та опікуна йому не призначалось.

Також суд враховує відсутність даних, які б беззаперечно вказували на те, що сестри ОСОБА_6 , протягом минулого періоду, були належним чином обізнані про незадовільний психічний стан їх брата, а також матеріальне становище потерпілого цивільного позивача ОСОБА_5 ..

Отже, цивільну відповідальність за шкоду, завдану внаслідок вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, як сам ОСОБА_6 так і його сестри не можуть нести.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що цивільним позивачем, крім заявленого позову про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_6 на його користь заподіяних внаслідок кримінального правопорушення моральної шкоди у розмірі 50000 грн. і матеріальної шкоди у розмірі 4696,99 грн. як витрат на лікування, також просить стягнути з ОСОБА_6 164136,82 грн. як суму матеріального збитку, нанесеного йому як власнику автомобіля «Renault Scenic», р.н. НОМЕР_1 внаслідок пошкодження ОСОБА_6 його вищезазначеного автомобіля.

Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження, відповідно пред`явленого обвинувачення відсутні відомості про заподіяння шкоди транспортному засобу, а тому таке питання повинно вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Наданий цивільним позивачем висновок судової автотоварознавчої експертизи від 04.11.2022 №СЕ-19/120-22/9721-АВ не стосується обставин даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 не пред`явлено обвинувачення щодо заподіяння шкоди майну.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого, цивільного позивача до ОСОБА_6 , щодо якого вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у стані неосудності, задоволенню не підлягає за відсутності правових підстав для стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 18, 19, 93, 94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 62, 100, 128, 129, 369-372, 376, 395, 503, 512, 513, 516 КПК України, ст. 1186 ЦК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_29 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перемилів, Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючою, не маючого на утримані неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Речові докази:

- відеозаписи, які містяться на компакт-диску із білою поверхнею та карбуванням навколо внутрішнього отвору CMFP693XLO1032643, надані ОСОБА_26 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000073 від 09 вересня 2022 року - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- металеві вила із деревяною ручкою, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області - знищити.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на начальника Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 ..

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1