УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000701 від 11.06.2025

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, відомості про яке 11.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000701 від 11.06.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Старшим групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні визначено прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000701 встановлено, що 18.01.1995 року у місті Євпаторія АРК зареєстровано ТОВ «ОЗОН» (, АРК, місто ЄВПАТОРІЯ, вулиця СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, будинок 98, види діяльності: 20.11 Виробництво промислових газів, 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами та інше).

Станом на 19 лютого 2014 року засновниками ТОВ «ОЗОН» () були ОСОБА_4 (місто Кривий Ріг), ОСОБА_5 (місто Євпаторія), ОСОБА_6 (місто Євпаторія), а також ОСОБА_7 (місто Кривий Ріг). Керівником ТОВ «ОЗОН» () було визначено громадянина України ОСОБА_8

20 лютого 2014 року російською федерацією розпочато ведення агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію півострова Крим, захоплення державних установ та організацій, військових частин.

Постановою ради федерації федеральних зборів рф «Про використання збройних сил російської федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48-СФ за результатами звернення президента рф, виходячи з інтересів безпеки життя громадян рф, особового складу військового контингенту збройних сил рф, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду президенту рф на використання збройних сил рф на території України.

На початковій стадії агресії особовий склад окремих російських збройних формувань не мав розпізнавальних знаків. 27.02.2014 збройні підрозділи спеціального призначення збройних сил російської федерації захопили будівлі Ради міністрів та Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Чорноморський флот російської федерації заблокував українські порти, де знаходилися кораблі Військово-Морських Сил України. За цих обставин лідер партії «Русское единство» ОСОБА_9 у незаконний спосіб проголосив себе головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим та закликав президента російської федерації «забезпечити мир і спокій в Криму». У відповідь на цей заклик президент російської федерації, порушуючи міжнародне право, звернувся до ради федерації федеральних зборів російської федерації, яка своєю постановою від 1 березня 2014 року, протиправно легалізуючи ці порушення, надала згоду на використання на території України збройних сил російської федерації. Як наслідок, це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Нелегітимно сформована в умовах російської воєнної окупації виконавча влада Автономної Республіки Крим 16.03.2014 провела псевдореферендум про входження Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до складу російської федерації, результати якого не були визнані жодної країною світу, крім рф. 18.03.2014 самозвані представники Автономної Республіки Крим та міста Севастополя підписали з президентом російської федерації «Договір про прийняття до російської федерації Республіки Крим і створення у складі російської федерації нових суб`єктів».

Так, внаслідок розпочатої збройної агресії рф проти України відбулася тимчасова окупація невід`ємної частини України - АР Крим та міста Севастополя, а в подальшому незаконна анексія цієї території України, що є формами триваючої підривної діяльності з боку рф проти України на шкоду її суверенітетові та територіальної цілісності. З метою становлення та зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю України над цією територією, російська федерація, у порядку, не передбаченому законодавством України, вчинила дії щодо утворення на ній незаконних органів влади, а також належних державі-агресору установ, корпорацій, концернів, підприємств та інше.

При цьому складовою частиною незаконної анексії території України визначено: легалізацію та визнання російських органів державної влади, юридичних осіб, визнання їх документів, печаток, підписів, банківських рахунків, що перед світовою спільнотою створює уяву здійснення правової адміністративної та фінансово - господарської діяльності у невизнаних утвореннях і одночасно допоможе спростувати та приховувати дійсну мету перебування на окупованій території представників рф, а саме примусу державних органів України йти на поступки у зовнішньополітичній діяльності на користь рф та шкоду територіальній цілісності України.

Всупереч законодавству України на тимчасово окупованій території АР Крим та міста Севастополя в повному обсязі почало діяти законодавство рф (в т.ч. законодавство рф, яке регулює провадження підприємницької діяльності, а також реєстрацію (перереєстрацію) такої діяльності).

Крім того, державою-агресором розпочалися вчинятися фактичні дії, спрямовані на зобов`язання суб`єктів господарювання, зареєстрованих на тимчасово окупованих рф територіях АР Крим та міста Севастополя, перереєструватися в органах влади за законодавством російської федерації, що є обов`язковою умовою для провадження господарської діяльності.

Одночасно з викладеним, державою агресором розпочалися вчинятися фактичні дії щодо інтеграції економіки анексованих АР Крим та міста Севастополя з економікою російської федерації.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що після 20.02.2014 на тимчасово окупованих територіях АР Крим та міста Севастополя, окрім інших, створено (зареєстровано) наступні незаконні органи влади, а також належні державі-агресору установи, корпорації, концерни, підприємства.

Після окупації територій АРК та міста Севастополя громадяни України ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи обізнаним про триваючу збройну агресію рф проти України, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, прийняли спільне рішення не припиняти господарську діяльність підконтрольного собі суб`єкту господарювання, продовжити її у правовому полі російської федерації.

З цією метою, 09.12.2014 вказаними вище особами організовано реєстрацію за законодавством рф російського «ООО «ОЗОН» (ІПН рф , АРК, місто Євпаторія, вулиця СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, буд. 98). Керівником російського «ООО «ОЗОН» (ІПН рф ) визначено ОСОБА_8 .

Упродовж 2014-2021 років зареєстроване за законодавством рф «ООО «ОЗОН» (ІПН рф ) під загальним управлінським контролем ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , реалізуючи та підтримуючи зазначені вище юридичні рішення та фактичні дії держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, які стосуються анексії АР Крим та міста Севастополя, інтеграції їх економік з економікою російської федерації, безперервно здійснювало господарську діяльність за законодавством рф, щорічно сплачуючи податки у бюджети держави-агресора.

24.02.2022 російською федерацією (в т.ч. з території раніше анексованого АР Крим) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час продовжує тривати.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою рф, а також установлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема Резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти рф та ін.)».

Так, внаслідок розпочатої збройної агресії рф проти України відбулася тимчасова окупація невід`ємної частини України - частин Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, а в подальшому незаконна анексія цих територій України, що є формами триваючої підривної діяльності з боку рф проти України на шкоду її суверенітетові та територіальної цілісності.

23.04.2022 набув чинності Закон України № 2198-IX «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки», яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 111-2 «Пособництво державі-агресору».

Вказаною статтею встановлено кримінальну відповідальність за умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно до ст.ст. 65, 68 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (надалі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.ч. 2, 5, 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Про вказані вище обставини було достеменно відомо громадянам України ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , іншим невстановлених на теперішній час особам, з числа засновників російського «ООО «ОЗОН» (ІПН рф ).

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 01.05.2022, у громадянина України ОСОБА_8 , який був засновником та керівником російського «ООО «ОЗОН» (ІПН рф ), будучи обізнаними про триваючу збройну агресію рф проти України (в тому числі про факт повномасштабного вторгнення на територію України), введену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за пособництво державі-агресору, про заборони встановленні Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», діючи з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, маючи фактичну можливість припинити діяльність підконтрольного товариства, виник умисел на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора.

Розуміючи, що одноосібно він не зможе досягти поставленої мети, ОСОБА_11 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вирішив залучити до її реалізації ОСОБА_4 , а також іншим невстановлених на теперішній час осіб, з числа засновників російського «ООО «ОЗОН» (ІПН рф ).

Упродовж 2022-2025 років зареєстроване за законодавством рф «ООО «ОЗОН» (ІПН рф ) під загальним управлінським контролем ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , реалізуючи та підтримуючи зазначені вище юридичні рішення та фактичні дії держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, які стосуються анексії АР Крим та міста Севастополя, інтеграції їх економік з економікою російської федерації, безперервно здійснювало господарську діяльність за законодавством рф, співпрацюючи з:

- ФКУЗ «САНАТОРИЙ «БУРЕВЕСТНИК» МВД россии» (понад 100 поставок азоту рідкого);

- ФГБУ «САКСКИЙ ВКС ИМ. Н.И. ПИРОГОВА» МИНОБОРОНЫ РОССИИ (44 поставки двоокису вуглецю рідкого);

- ФГБУ "ЕВПАТОРИЙСКИЙ ВОЕННЫЙ ДЕТСКИЙ КЛИНИЧЕСКИЙ САНАТОРИЙ ИМЕНИ Е.П.ГЛИНКИ" МИНОБОРОНЫ РОССИИ (3 поставки кисню в балонах);

- Южный филиал ФГП «Ведомственная охрана железнодорожного транспорта рф» (2 оплати за технічне обслуговування балонів);

- КРЫМТЕХНАДЗОР, ДЕПАРТАМЕНТ ИМУЩЕСТВЕННЫХ И ЗЕМЕЛЬНЫХ ОТНОШЕНИЙ АДМИНИСТРАЦИИ ГОРОДА ЕВПАТОРИИ, Крымавтодор, ГУП РК «Черноморнефтегаз», ГУП РК «Крымэнерго», ГУП РК «КРЫМТЕПЛОКОММУНЭНЕРГО», понад 20 інших підприємств державного сектору рф на ТОТ АРК.

15.07.2025 проведено обшук палати КНП «КРИВОРІЗЬКА МЛ №10», яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Вернадського, буд. 141А, палата 205, де фактично знаходився ОСОБА_4 .

Під час проведення обшуку в зазначеному вище нежитловому приміщенні, яке виявлено та вилучено:

- мобільний телефон HUAWEI P smart 2019 IMEI: НОМЕР_1 .

15.07.2025 вказані вище речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000701 від 11.06.2025, оскільки вони містять в собі сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі, та просив його задовольнити.

Власник майна, будучи належним чином повідмоленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 15.07.2025 під час проведення обшуку у палаті КНП «КРИВОРІЗЬКА МЛ №10», за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Вернадського, буд. 141А, палата 205, де фактично знаходився ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон HUAWEI P smart 2019 IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1