Справа № 583/5035/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000171 від 26 лютого 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, непрацевлаштованого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 умисно з корисливих спонукань, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , на загальну суму 7570,80 гривень /крадіжка/, вчинена в умовах воєнного стану; умисно завдав удару потерпілій ОСОБА_8 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень; погрожував вбивством потерпілій ОСОБА_8 , в якої були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; умисно вчинив наругу над могилою, кваліфікуючими ознаками якої є повторність, з корисливих мотивів.

Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

24 лютого 2022 року Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, в останнє Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX з 05:30 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Обвинувачений ОСОБА_11 , який 27 березня 2023 року був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про воєнний стан в Україні, в тому числі і на території м. Охтирки та Охтирського району Сумської області, наприкінці лютого 2024 року /точної часу досудовим розслідуванням не встановлено/ прийшов в гості до свого товариша ОСОБА_9 , який проживає в приватному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , але хвіртка була зачинена, він зрозумів, що він відсутній вдома. Тоді в нього виник раптовий злочинний умисел на вчинення крадіжки майна з цього домоволодіння. Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 скористався тим, що його дії не помічені господарем будинку та відсутністю сторонніх осіб, умисно, таємно, з метою власного збагачення, переліз через паркан та проник на територію вказаного господарства. Перебуваючи на території двору, він підійшов до будинку, вхідні двері якого були зачинені на навісний замок, та побачив, що одне з вікон будинку було відчиненим. Тоді ОСОБА_11 проник через вікно безпосередньо всередину будинку, де знайшов та викрав три акумуляторні батареї: Orion 55 Ah 12B чорного кольору, Westa 60 Ah 12B синього кольору, Ista 60 Ah 12B синього кольору, які поклав до клітчастої сумки, що знайшов в будинку. Разом із викраденими речами ОСОБА_11 виліз через вікно надвір, де, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, знайшов та викрав поблизу гаражного приміщення металевий швелер довжиною 0,8 м, висотою 100 мм, шириною 46 мм, вагою 10 кг. Після цього ОСОБА_11 разом з викраденим майном переліз через паркан, залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 7570,80 гривень.

Крім цього 28 липня 2024 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи на вулиці Батюка в м. Охтирці Сумської області, зустрів свою колишню співмешканку ОСОБА_8 , з якою тривалий час був в неприязнених відносинах. Під час зустрічі між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 умисно, з мотивів особистої неприязні, з метою заподіяння потерпілій фізичного болю, стоячи на відстані витягнутої руки від потерпілої, наніс один удар долонею правої руки в ділянку голови зліва ОСОБА_8 . Від цього удару вона впала на землю та подряпала собі праве передпліччя та праве коліно. В подальшому через декілька хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи на вулиці Івана Шаповала в м. Охтирці Сумської області, продовжив свої злочинні дії, спрямовані на заподіянні потерпілій ОСОБА_8 фізичного болю, умисно, з мотивів особистої неприязні схопив лівою рукою її за волосся та наніс два удари долонею правої руки в ділянку лівої щоки.

Також 12 серпня 2024 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи на вулиці Батюка в м. Охтирці Сумської області, зустрів свою колишню співмешканку ОСОБА_8 , з якою тривалий час був в неприязнених відносинах. ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_8 , тримаючи в правій руці металевий предмет чорного кольору, зовні схожий на гранату, та став погрожувати потерпілій вбивством. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на залякуванні ОСОБА_8 фактом позбавлення її життя, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді здійснення психологічного насильства над потерпілою за своє життя, не маючи умислу на реальне позбавлення життя людини, ОСОБА_11 , тримаючи в правій руці предмет, зовні схожий на гранату, намагався перекласти його в руку ОСОБА_13 , погрожуючи витягуванням чеки. В той момент потерпіла мала реальні підстави вважати, що предмет, який ОСОБА_11 тримає в руці, є бойовою гранатою, тому відчувала побоювання здійснення погрози зі сторони ОСОБА_11 .

Крім цього наприкінці травня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_11 , перебуваючи на території кладовища «Успенське», що розташоване у місті Охтирка Сумської області, проходячи повз місця поховання громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які розміщені за координатами: 50.32079 північної широти та 34.91872 східної довготи, сформував умисний злочинний намір, спрямований на пошкодження та викрадення металевих секцій огорожі, що була встановлена на цих місцях поховання. З метою подальшого незаконного збагачення через здачу вказаних огорож до пункту прийому металобрухту, ОСОБА_11 умисно, протиправно, в порушення загальноприйнятих морально-етичних норм, що стосуються поваги до місць поховання померлих, цілеспрямовано наніс удар ногою по одній із секцій огорожі. Після первинного пошкодження, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, він продовжив протиправні дії, завдавши ще два удари по металевих елементах, унаслідок чого було пошкоджено три секції огорожі. Надалі з метою приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_11 перемістив ці секції огорожі до розташованих поблизу чагарників, де навмисно сховав їх у глибині заростей. Наступного дня, у ранкову пору, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, діючи в рамках раніше сформованого злочинного умислу, він повторно прибув до місця схову викрадених частин огорожі, де, переконавшись у їх цілісності та відсутності сторонніх осіб, узяв одну з секцій та кинув її об землю з метою розбиття на дрібніші частини для зручного транспортування та подальшої реалізації. Після цього аналогічні дії були вчинені стосовно ще двох секцій огорожі. Після подрібнення вказаного майна ОСОБА_11 попрямував до наданого йому у тимчасове користування гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що розташоване на вулиці Залізничній в місті Охтирці, де взяв два цукрові мішки з метою пакування пошкоджених елементів огорожі для їх транспортування. Перемістивши огорожі у вказані мішки, він переніс їх до гаражного приміщення, після чого, з метою доставки викраденого до пункту прийому металобрухту, зателефонував громадянину ОСОБА_16 , попросивнадати допомогу в перевезенні, не повідомивши про протиправне походження металевих виробів. Надалі, діючи у межах реалізації злочинного плану, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_16 прибули до пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де, усвідомлюючи незаконне походження майна, шляхом зловживання довірою та введення в оману працівника приймального пункту ОСОБА_17 , використавши повагу до статусу військовослужбовців, здійснив збут викраденого майна, отримавши за нього грошові кошти в розмірі 2500 гривень, якими надалі розпорядився на власний розсуд.

Не зупиняючись на вчиненому, на початку червня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_11 , враховуючи свій попередній досвід з викрадення огорожі з місць поховань на території кладовища «Успенське», що розташоване у місті Охтирка Сумської області, розуміючи, що такі викрадення є гарною можливістю збагатитися, пішов до кладовища «Успенське» з метою пошуку придатних до здачі на металобрухт виробів. Дійшовши до місця поховання громадянки ОСОБА_18 , яке розміщене за координатами: 50.32173 північної широти та 34.91657 східної довготи, ОСОБА_11 побачив алюмінієву огорожу, що входила у склад місць поховання. Маючи умисний злочинний намір, спрямований на пошкодження та викрадення алюмінієвих секцій огорожі, що була встановлена на вказаному місці поховання, ОСОБА_11 з метою подальшого незаконного збагачення через здачу вказаних огорож до пункту прийому металобрухту, умисно, протиправно, в порушення загальноприйнятих морально-етичних норм, що стосуються поваги до місць поховання померлих, цілеспрямовано наніс удар ногою по одній із секцій огорожі. Після первинного пошкодження, яке виразилось у падінні частини огорожі, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, він продовжив протиправні дії, завдавши ще два умисних удари по металевих елементах, унаслідок чого було пошкоджено п?ять секцій огорожі. Надалі, з метою приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_11 перемістив вказані секції огорожі до розташованих поблизу гаражного приміщення, по вул. Залізнична, у м. Охтирка, Сумської обл. чагарників, де навмисно сховав їх у глибині заростей. Наступного дня, у денну пору, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, діючи в рамках раніше сформованого злочинного умислу, перемістивши огорожі у мішки білого кольору, з метою доставки викраденого до пункту прийому металобрухту, ОСОБА_11 зателефонував громадянину ОСОБА_16 , попросивши надати допомогу в перевезенні. Надалі, діючи у межах реалізації злочинного плану, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_16 прибув до пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де, усвідомлюючи незаконне походження майна, шляхом зловживання довірою та введення в оману працівника приймального пункту ОСОБА_17 , використавши повагу до статусу військовослужбовців, здійснив збут викраденого майна, отримавши за нього грошові кошти в розмірі 2500 гривень, якими надалі розпорядився на власний розсуд.

У середині червня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, умисно, протиправно, в порушення загальноприйнятих морально-етичних норм, що стосуються поваги до місць поховання померлих, повторно прибув до місця поховання громадянки ОСОБА_19 , розташованого на території кладовища «Успенське» в м. Охтирка Сумської області за координатами: 50.32173 північної широти та 34.91657 східної довготи, маючи інформацію про наявність предметів, що становлять матеріальний інтерес, повторно прибув до цього поховання, де виявив та умисно заволодів двома алюмінієвими секціями огорожі та двома декоративними вазами, які знаходилися на землі. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом реалізації викраденого як металобрухту, ОСОБА_11 , залучивши водія автомобіля таксі, організував перевезення вказаного майна до пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: вул. Широка, буд. 86, м. Охтирка. Прибувши на місце, усвідомлюючи злочинне походження майна, ОСОБА_11 реалізував викрадені алюмінієві секції та вази, за що отримав грошові кошти в сумі 1000 гривень, якими надалі розпорядився на власний розсуд.

Крім того, у кінці червня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день, у вечірній час, громадянин ОСОБА_11 , маючи попередній злочинний досвід у викраденні металевих елементів з місць поховань на кладовищі «Успенське», що розташоване в місті Охтирка Сумської області, з метою особистого незаконного збагачення, свідомо вирушив на територію зазначеного кладовища з метою виявлення та викрадення предметів, придатних до здачі як металобрухт. Прибувши до місця поховання громадянина ОСОБА_20 , що знаходиться за координатами: 50.31992 північної широти та 34.91929 східної довготи, ОСОБА_11 виявив 15 алюмінієвих стовпчиків темного кольору, які входили до складу огородження місця поховання. Умисно, протиправно, в порушення загальноприйнятих морально-етичних норм, що стосуються поваги до місць поховання померлих, ОСОБА_11 , діючи умисно та з корисливою метою, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, вийняв вказані стовпчики з могили та викрав їх. Надалі, з метою приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_11 попрямував до належного йому гаражного приміщення, розташованого по АДРЕСА_5 , де взяв цукровий мішок, призначений для транспортування викрадених предметів. Після цього перемістив викрадені стовпчики до чагарників, розташованих поблизу гаражного приміщення, де навмисно заховав їх у гущавині заростей. Того ж вечора, продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, ОСОБА_11 повернувся на місце поховання, де виявив залишені там три металеві ціпки, які також представляли інтерес для здачі в якості металобрухту. Заздалегідь взявши із собою клітчасту сумку, переклав туди вказані металеві предмети та сховав їх поруч із гаражем у кущах. Наступного дня, у ранкову пору, у рамках раніше сформованого умисного злочинного наміру, ОСОБА_11 зателефонував громадянину ОСОБА_16 та попросив надати допомогу в транспортуванні викраденого до пункту прийому металобрухту. При цьому, зіславшись на поганий стан здоров?я, а також попередньо зателефонувавши ОСОБА_17 для узгодження вартості викраденого та умов прийому, ОСОБА_11 переконав ОСОБА_16 прибути до іншого пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . Виконуючи прохання ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , не знаючи про дійсне походження наданого йому майна, здійснив збут викрадених алюмінієвих стовпчиків та ціпків, отримавши за них грошові кошти у розмірі 2 100 гривень, які того ж дня передав ОСОБА_11 , а останній розпорядився цими коштами на власний розсуд, використавши для особистих потреб.

В судому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість визнав повністю та надав показання про те, що наприкінці лютого 2024 року він ввечері прийшов до свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає по АДРЕСА_3 , його вдома не було, хвіртка була зачинена, тоді він вирішив вчинити крадіжку якихось речей, для цього переліз через паркан, потрапив на подвір`я та через відкрите вікно в будинку заліз всередину, звідки з однієї з кімнат викрав 3 акумуляторні батареї, поклав їх в сумку, яку знайшов в будинку, через вікно виліз на вулицю. На подвір`ї біля сараю він побачив металевий швелер, який теж викрав. З викраденими речами переліз через паркан, наступного дня здав їх в пункт прийому металобрухту та отримав 500,00 грн, які витратив на власні потреби. В липні 2024 року він ввечері зустрів свою колишню співмешканку ОСОБА_21 на вулиці Батюка в м. Охтирці, між ними виникла суперечка, після чого він двічі вдарив її правою рукою по обличчю, в серпні 2024 року зранку знову зустрів ОСОБА_21 на вулиці Батюка в м. Охтирка, в нього була навчальна граната, він поклав її в руку ОСОБА_22 , та злякалася, йшла з ним разом метрів 10, тоді підбігла її сестра і він сховав гранату. Розкаявся, попросив вибачення у потерпілої. Влітку 2025 року він був на кладовищі в м. Охтирка на вул. Успенській та поламав близько 10 металевих огорож за декілька разів, які розламав, поскладав в мішки, спочатку сховав у кущах, а потім перевіз на автомобілі знайомого до пункту прийому металобрухту, здав їх, отримав гроші близько 4000,00 грн, які витратив на власні потреби. Щиро розкаявся.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала показання про те, що вона у 2022 році познайомилася з ОСОБА_11 , вони зустрічалися, в березні 2023 року він пішов служити в ЗСУ, приїздив до неї 3 рази, дуже ревнував її, в жовтні 2023 року приїхав, став її переслідувати. 28 липня 2024 року близько 23 години вона поверталася від сестри, йшла на вулиці Батюка в м. Охтирці, перед мостом біля магазину «Дігма» її перестрів ОСОБА_11 , обізвав та вдарив її, вона впала на землю, здерла коліно, ногу та руку. Після цього вона піднялася, щоб зателефонувати дочці, завернула на вулицю Івана Шаповала в м. Охтирці, ОСОБА_11 наздогнав її, схопив за волосся та вдарив два рази по обличчю, на зустріч йшла її донька, яка крикнула, тоді він відбіг від неї. 12 серпня 2024 року близько 10 години вона йшла на вулиці Батюка в м. Охтирці, до неї підбіг ОСОБА_11 , в руці тримав гранату, яку став класти в її руку. Вона злякалася, вони йшли разом, їхав велосипед, тоді вона відштовхнула ОСОБА_11 , закричала, що є граната. В цей час підбігла її сестра, зняла на телефон, тоді ОСОБА_11 сховав гранату.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання про те, що з ОСОБА_11 має дружні відносини, в лютому 2024 року вони разом відпочивали в його помешканні за адресою: АДРЕСА_7 , після чого він виявив, що в нього зникла зв`язка ключів від його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , а через деякий час з`явилася. Через деякий час він прийшов до будинку по АДРЕСА_3 та виявив, що у дворі зник швелер, а в будинку в кухні 3 акумулятори марки Веста, Оріон та Іста. Він викликав працівників поліції, в ході досудового розслідування було встановлено, що крадіжку вчинив ОСОБА_11 претензій до нього він не має, просить суворо його не карати.

Крім визнання винуватості, факт вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, підтверджені доказами, зібраними в ході досудового розслідування, та дослідженими в судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події від 25 лютого 2024 року про те, що в присутності понятих, спеціаліста слідчим ОСОБА_23 оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не виявлено та не вилучено / Т. 1 а.с. 193-215/.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2024 року про те, що свідок ОСОБА_24 в присутності понятих на фотознімках впізнав акумуляторну батарею «WESTA»60 а/г синього кольору фото № 2 та пояснив, що придбав його наприкінці лютого початку березня 2024 року у ОСОБА_25 / Т. 1 а.с. 216-218/.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2024 року про те, що свідок ОСОБА_24 в присутності понятих на фотознімках впізнав акумуляторну батарею «Orion» 55 а/г чорного кольору фото № 1 та пояснив, що придбав його наприкінці лютого початку березня 2024 року у ОСОБА_25 1 а.с. 219-221/.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2024 року про те, що свідок ОСОБА_24 в присутності понятих на фотознімках впізнав акумуляторну батарею «Ista» синього кольору фото №3 та пояснив, що придбав його наприкінці лютого початку березня 2024 року у ОСОБА_25 / Т. 1 а.с. 222-224/.

Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 12 червня 2024 року за № 2868/24 про те, що ринкова вартість з урахуванням зносу станом на лютий 2024 року становить: металевого швелера довжиною 0,8 м, висотою 100 мм, шириною 46 мм, придбаного за часів СРСР, як брухт чорних металів вагою 10 кг, 60,00 грн; акумуляторна батарея «Orion» 55 Ah 12 В чорного кольору, у технічно справному стані, бувша у використанні 3542,00 грн; акумуляторна батарея «WESTA» 60 Ah 12 В синього кольору, у технічно справному стані, бувша у використанні 2068,00 грн; акумуляторна батарея «Ista » 60 Ah 12 В синього кольору, у технічно справному стані, бувша у використанні 1900,80 грн; загальна вартість об`єктів дослідження становить 7570,80 грн / Т. 1 а.с. 225-232/.

Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 26 вересня 2024 року з відеозаписом до нього, про те, що ОСОБА_11 на АДРЕСА_3 показав як він проник до господарства і розказав як вчинив крадіжку речей. На АДРЕСА_8 та вулиці І.Шаповала він показав де наніс потерпілій удари по обличчю та поклав в її руку гранату / Т. 1 а.с. 243-247/.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що на слідчому експерименті добровільно давав показання.

За таких обставин винуватість ОСОБА_11 у таємному викраденні майна, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 7570,80 гривень /крадіжка/, вчинена в умовах воєнного стану, умисному завданні удару потерпілій ОСОБА_8 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень; погрозі вбивством потерпілій ОСОБА_8 , в якої були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, нарузі над могилою, вчиненою повторно, з корисливих мотивів, доказана, він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України.

Вирішуючи питання про призначення міри та виду покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, є не судимою особою в порядку ст. 89 КК України, проходив військову службу за мобілізацією з 27 березня 2023 року до 15 січня 2024 року, має посередню характеристику за місцем служби, отримав поранення у вересні 2023 року під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, в зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні / Т. 1 а.с. 248-250, т. 2 а.с. 1-16/.

Крім того, судом враховано визнання винуватості обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій у потерпілих. Ці обставини відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують покарання. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебував у сімейних або близьких відносинах.

В обвинувальному акті обставиною, що обтяжує покарання, прокурор вказує рецидив злочинів. Проте відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_11 є не судимою особою в порядку ст. 89 КК України, тому ця обставина не може бути визнана судом такою, що обтяжує покарання.

З урахуванням особи обвинуваченого, який є не судимою особою, має посередню характеристику за місцем військової служби, захищав Батьківщину, отримав поранення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думки потерпілих щодо міри покарання, суд дійшов висновку про необхідність визначити основне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу, за ч. 1 ст. 129 КК, ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, який є не судимою особою, має посередню характеристику за місцем військової служби, був військовослужбовцем, отримав поранення, лікувався, фактичні обставини справи, відсутність негативних наслідків, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій у потерпілих, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, суд дійшов висновку, що при призначенні покарання можливо призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання /основне і додаткове/ за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, встановлених санкцією частини статті.

Суд вважає, що ОСОБА_11 можливо визначити основне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України / Т. 2 а.с. 17-18/.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 серпня 2024 року накладено арешт на предмет округлої форми у пластиковому корпусі чорного кольору з маркуванням «Піро-5 UA. TR. 072-Р1-0002-2022», «Навчально-тренувальна учбова» з предметом, схожим на чеку сірого кольору, що вилучено і поміщено до спец.пакету НПУ PSP 1022707, який відповідно до ст. 174 КПК України необхідно скасувати / Т. 2 а.с. 19/.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 380,00 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави / Т. 1 а.с. 227/.

На досудовому розслідуванні ОСОБА_11 запобіжний захід не застосовувався.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня 2025 року за клопотанням прокурора обвинуваченому ОСОБА_11 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 17 години 30 хвилин 16 липня 2025 року / з часу затримання за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2025 року з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 вересня 2025 року включно / Т. 2 а.с. 91, 97-98/, який слід залишити до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на шістдесят днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання з 17 години 30 хвилин 16 липня 2025 року до набрання вироком чинності з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити покарання :

-за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн;

-за ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

-за ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

-за ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки.

Визначити ОСОБА_11 остаточно за сукупністю злочинів покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання обчислювати із дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_11 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, починаючи з 17 години 30 хвилин 16 липня 2025 року до набрання вироком чинності з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання під вартою.

Залишити без змін застосований до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не довше, ніж до 07 листопада 2025 року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 липня 2024 року.

Знищити речові докази: предмет округлої форми у пластиковому корпусі чорного кольору з маркуванням «Піро-5 UA. TR. 072-Р1-0002-2022», «Навчально-тренувальна учбова» з предметом, схожим на чеку сірого кольору, що вилучено і поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1022707, який зберігається в кімнаті речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, залишки алюмінієвих елементів паркану, які було вилучено в ході огляду місця події 09 липня 2025 року та поміщено до спец пакетів № NPU 5218341, № NPU 5218342 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області.

Стягнути на користь держави із ОСОБА_11 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на загальну суму 380,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1