Провадження № 1-кс/947/3830/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власниці майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000002 від 24.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 201-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000002 від 24.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 201-3 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 10.03.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

У судовому засіданні -

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що власниця вилученого майна ОСОБА_4 не є службовою особою ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП», яке підозрюються в ухиленні від сплати податків, не має відношення до кримінального провадження, а тому він не заперечує проти повернення вилученого під час обшуку майна власниці. Зверну увагу на те, що було встановлено причетність до ухилення від сплати податків ТОВ «НЕТС ТРЕЙДІНГ», яке відшкодувало заподіяну шкоду державі. Долучив до клопотання копії платіжних інструкцій про відшкодування ТОВ «НЕТС ТРЕЙДІНГ» збитків.

Представник власниці майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернув увагу на те, що під час обшуку представником власниці майна повідомлялося про те, що ОСОБА_4 не являється службовою особою причетних до вчинення кримінального правопорушення підприємств та не має відношення до кримінального провадження. Грошові кошти набуті нею на законних підставах. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ТУ БЕБ в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000002 від 24.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 201-3 КК України за фактами, зокрема, вчинення службовими особами умисних дій, направлених на ухилення від сплати податків.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» () та підконтрольних підприємств ТОВ «Нетс Трейдінг» (), ТОВ «Активленд» (), ТОВ «Хоулсеіл Тойс» (код за ) у період 2023-2024 років, шляхом не віднесення до податкової декларації з податку на прибуток підприємства реальних обсягів реалізованої продукції.

Прокурор у клопотанні зазначає про те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що службовими особами вказаних підприємств організовано схему умисного ухилення від сплати податків, яка полягає в реалізації імпортованої продукції за готівкові кошти, у тому числі в адресу «неплатника ПДВ» за ціною, яка є близькою до собівартості імпортованого товару та нижче ринкової вартості, з метою мінімізації податкових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max», серійний номер НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro», серійний номер НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; грошові кошти: 30 000 (тридцять тисяч) гривень, 675 (шістсот сімдесят п`ять) Євро, 17 040 (сімнадцять тисяч сорок) доларів США.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором не було доведено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного к/п № 0000002 від 24.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 201-3 КК України та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Також, відповідно до вимог ст. 171 КПК України прокурор не довів зв`язок між кримінальними правопорушеннями, які розслідуються в рамках кримінального провадження та майном яке належить третій особі ОСОБА_4 .

Навпаки, у судовому засіданні прокурор повідомив про те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що власниця вилученого майна ОСОБА_4 не є службовою особою ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП», яке підозрюються в ухиленні від сплати податків, не має відношення до кримінального провадження, а тому він не заперечує проти повернення вилученого під час обшуку майна власниці.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що майно було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 обґрунтовано з метою перевірки причетності останньої до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 201-3 КК України, проте, за результатом досудового розслідування, до моменту арешту майна слідчим суддею, було встановлено, що власниця майна не має відношення до протиправної діяльності.

Отже, у разі накладення арешту на майно власниця майна безпідставно не матиме можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним їй майном, адже будуть діяти обмеження в частині арешту майна власника.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час арешт майна буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано обмежувати право власності власниці майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власниці майна, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна задоволенню не підлягає, а тимчасово вилучене майно необхідно повернути особі у якої його було вилучено.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000002 від 24.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 201-3 КК України відмовити.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 169 КПК України, майно, яке було тимчасово вилучено 10.03.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max», серійний номер НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro», серійний номер НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

-грошові кошти: 30 000 (тридцять тисяч) гривень, 675 (шістсот сімдесят п`ять) Євро, 17 040 (сімнадцять тисяч сорок) доларів США повернути особі у якої його було вилучено.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1