У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_5

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою зобов`язати дізнавача Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до поданої ним заяви.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є неправомірною, оскільки положення ст. 214 КПК України, встановлюють обов`язок органу дізнання вносити до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення протягом 24 годин після отримання заяви або повідомлення про злочин, в іншому випадку таке порушення є бездіяльністю.

Заявник вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки доказам та аргументам, викладеним у скарзі, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи. При цьому, мотивувальна частина ухвали не містить встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів, зокрема очевидно недостовірних договору а квитанції від 22.08.1993 р. на підставі яких службові особи заволоділи чужим майном.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У скарзі заявник просив зобов`язати Миколаївське РУП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про вчинення ОСОБА_6 дій які мають ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ст. 366 КК України, до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_5 .

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зазначив, що 23.10.2020 р. до ЄРДР внесено відомості щодо ймовірного підроблення документів членами АГК «Парма», зокрема ОСОБА_6 , за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України. Серед підроблених документів рішення правління АГК від 31.08.2015 р. та договір з квитанцією від 22.08.1993 р. щодо гаража, який належав потерпілому ОСОБА_5 . При цьому, юридична особа АГК «Парма» створена лише у 1999 році, що підтверджує фіктивність зазначених документів.

На підставі вказаних документів ОСОБА_6 , як голова правління АГК, отримав судове рішення про витребування гаража у ОСОБА_5 (справа № 457/5705/16) та 06.03.2025 р. фактично заволодів цим майном.

У зв`язку з поданням до суду фальшивих документів у вказаній справі, триває досудове розслідування №0000108. Оскільки Журавльов є службовою особою, його дії містять ознаки службового підроблення (ст. 366 КК України) та заволодіння майном за попередньою змовою з використанням службового становища в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 191 КК України). Тобто, відомості в ЄРДР підлягають перекваліфікації з ч. 1 ст. 358 КК України на ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ст. ст. 191, 366 КК України, слідчий суддя зазначив, що викладені у скарзі обставини вже є предметом досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000831 (за ч. 1 ст. 358 КК України) та № 0000108 (за ч. 1 ст. 384 КК України), в межах яких здійснюється перевірка фактів, наведених у заявах ОСОБА_5 . Крім того, подана заява фактично стосується незгоди заявника з попередньою правовою кваліфікацією, наданою слідчим, та зводиться до вимоги її зміни на ст. 366 і ч. 4 ст. 191 КК України, проте, відповідно до ч. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, визначення попередньої правової кваліфікації належить до повноважень слідчого або прокурора, а не заявника чи слідчого судді.

Суд також вказав, що вимоги законодавства щодо розгляду повідомлень про кримінальні правопорушення працівниками Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївські області були дотримані заяви зареєстровані, розглянуті, за результатами проведеної перевірки обґрунтовано відмовлено у зміні кваліфікації кримінального правопорушення.

Отже, підстав для втручання у процесуальні повноваження органу досудового розслідування не встановлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Повноваженням щодо оцінки наведених заявником відомостей як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені виключно слідчий, дізнавач або прокурор. Саме вони визначають попередню правову кваліфікацію діяння відповідно до ознак, передбачених Кримінальним кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР є наявність об`єктивних даних, що підтверджують реальність події злочину. Такими даними можуть бути час, місце, спосіб вчинення, предмет посягання та інші обставини.

Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.01.2017 р. підтверджує, що не будь-які звернення мають реєструватися у ЄРДР, а лише ті, які містять достатньо інформації, що свідчить про ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у скарзі на бездіяльність посадових осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області заявник ОСОБА_5 просив зобов`язати внести до ЄРДР відомості щодо дій ОСОБА_6 , які, на думку заявника, містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ст. 366 КК України. При цьому він послався на вже існуюче кримінальне провадження № 0000108, у межах якого, за його твердженням, дії мають бути перекваліфіковані з ч. 1 ст. 358 КК України на вказані кваліфікації.

Слідчим суддею встановлено, що факти, викладені заявником, вже досліджуються в межах кримінальних проваджень № 0000831 (за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України) та № 0000108 (за ознаками ч. 1 ст. 384 КК України), а отже, відомості, на які посилається заявник, вже внесені до ЄРДР.

Заявлені у скарзі вимоги фактично стосуються незгоди заявника із правовою кваліфікацією, наданою дізнавачем, та зводяться до її зміни. Проте, відповідно до положень ч. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення під час досудового розслідування є виключною компетенцією органу досудового розслідування.

За таких обставин, дії посадових осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо реєстрації заяви та правової оцінки викладених обставин відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга заявника ОСОБА_5 стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за ст. ст. 191, 366 КК України задоволенню не підлягає. Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні його скарги, підстав для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2025 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3