Справа№621/2255/25
Провадження №1-кс/621/364/25
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2025 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Личкове Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця - солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12.12.2002 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за сукупністю злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 357, частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

2) 07.12.2003 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки;

3) 09.03.2006 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за сукупністю вироків за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки;

4) 04.05.2006 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за частиною 1 статті 296 КК України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки;

5) 23.06.2008 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за частиною 3 статті 296 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

6) 18.08.2008 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за сукупністю злочинів та вироків за частиною 1 статті 186, частиною 3 статті 296 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років;

7) 14.11.2017 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за сукупністю вироків за частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

8)11.02.2022 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за сукупністю злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців;

відносно якого 12.06.2025 сектором дізнання Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області направлено до суду кримінальне провадження № 0000187 від 17.04.2025 з обвинувальним актом у кримінальному провадженні за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

17 липня 2025 року слідчий СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 15 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2025, у вечірній час, у ОСОБА_5 , який перебував в м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області виник умисел на відкрите заволодіння майномособи похилого віку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою реалізації свого умислу, в цей же день та час ОСОБА_5 прийшов за місцем мешкання раніше знайомої ОСОБА_8 , за АДРЕСА_3 , постукав у вхідні двері, де в цей час перебувала ОСОБА_7 , але в свою чергу остання не усвідомлюючи протиправного наміру ОСОБА_5 відчинила останньому вхідні двері. Після того, в той же день та час, ОСОБА_5 зайшов до приміщення квартири, діючи умисно, повторно, в період дії воєнного стану на території України який ведено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні ", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-IX, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-IX, Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, та Указом від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX), Указом від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, наблизився впритул до ОСОБА_7 , обома руками почав здійснювати стикання спереду в області шиї, після чого одразу з силою наніс не менше п`яти ударів кулаком правої руки в область обличчя та голови потерпілої чим спричинив їй тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого умислу направленого на відкрите заволодіння майном ОСОБА_5 пройшов до однієї із спальних кімнат квартири, де з поверхні ліжка, відкрито заволодів сумкою із шерстяної тканини прямокутної форми чорного кольору на блискавці та з кишенею на кнопці попереду, розміром 30 см х 25 см, з петлями із заліза та регульованим ремінцем чорного кольору, вартістю 390 грн., та лаковим гаманцем, світло-коричневого кольору, із кишенею на змійці та застібкою у вигляді кнопки прямокутної форми розмірами 20 см х 10 см, вартістю 200 грн., в якому знаходились грошові кошти у загальній сумі 100 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 690 грн. 00 к.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

16.07.2025 ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення (злочину) слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколів огляду місця події, протоколу допиту потерпілої, протоколу допиту свідка, протоколу допиту підозрюваного, протокол слідчого експерименту, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновку експертиз.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, враховуючи, тяжкість покарання, вік та репутацію підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі та злочини проти власності, є військовослужбовцем, не має стійких соціальних зв`язків, та той факт, що останній вчинив вказане правопорушення відносно особи похилого віку із застосуванням насильства, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_9 наполягали на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання вказуючи на необґрунтованість підозри, відсутність будь-яких доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, необґрунтованість затримання ОСОБА_5 та протиправність дій працівників поліції щодо нього, з метою штучного створення показника розкриття злочину.

Захисник вважав, що тримання під вартою є порушенням законних прав ОСОБА_5 , підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою взагалі відсутні, оскільки відсутні ризики на які посилається слідчий та прокурор.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000368 від 15 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України; копію постанови начальника ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про створення слідчої групи від 15.07.2025; копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.07.2025; копію рапорту інспектора чергового ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 15.07.2025; копії протоколів огляду місця події від 15.07.2025; копію протоколу допиту потерпілого від 15.07.2025; копію протоколу проведення слідчого експерименту від 15.07.2025; копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.07.2025 копію протоколу допиту свідка від 16.07.2025; копію висновку експерта № 12-14/152-Зм/25 від 16.07.2025; копію протоколу огляду місця події від 15.07.2025; копію протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.07.2025; копія Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.04.2025 №109; копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України; копію довідки КП Магдалинівської ЦЛ МСР від 15.07.2025; довідка АРМОР щодо особи ОСОБА_5 ; копію висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1903/25 від 15.07.2025.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо посилань сторони захисту на необґрунтованість підозри та відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до кримінально-протиправних дій, слід зауважити наступне.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ..

Крім того, враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Так, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, завданням слідчого судді є перевірити, чи достатньо об`єктивних елементів, які могли б змусити об`єктивного спостерігача обґрунтовано повірити, що останній міг вчинити злочин, у якому його підозрюють.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку, що вони переконливо свідчать, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Стороною обвинувачення надані вагомі докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого, у разі визнання винуватим за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що свідчить про можливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою.

Слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту та підозрюваного на тому, що на даній стадії процесу вирішується лише питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення злочину, а не питання винуватості, тому показання підозрюваного та аргументи захисту щодо непричетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення на загальний висновок суду про наявність достатніх підстав для підозри не впливає.

Більш того, доцільність необхідності подальшого утримання ОСОБА_5 під вартою може бути перевірена в порядку статті 199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту щодо існування у захисту сумнівів щодо обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_5 .

Оцінка щодо наявності ризиків:

Так, суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у поєднанні з відомостями про особу підозрюваного, який неодноразово судимий, в тому числі й за злочини проти власності, характер вчиненого, вказує на ризик вчинення аналогічного правопорушення та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. (пункти 1,5 частини 1 статті 177 КПК України)

Факт проживання ОСОБА_5 в одному населеному пункті разом із потерпілою та свідком, які є йому знайомі, вказує на існування високих ризиків незаконного впливу на потерпілу та свідків. (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України)

Слідчим суддею не встановлено наявності таких соціальних зв`язків ОСОБА_5 які реально гарантують належну поведінку підозрюваного.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатньо відомостей, які вказують на ризиків, передбачених у пунктами 1,3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, вказує на недостатність, а також і на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також встановленим та підтвердженим під час його судового розгляду.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", без визначення застави.

3. Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою рахувати з 15 липня 2025 по 12 вересня 2025 року включно, але в межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: