Справа № 527/1058/25
провадження № 1-кп/527/129/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому судовому провадженні в залі суду Глобинського районного суду Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000154 від 10.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, паспорт серія НОМЕР_1 виданий 06.02.2009 року Глобинським РВ ГУМВС України в Полтавській області, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,освіта професійно-технічна, непрацююча, не заміжня, в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

У період дії воєнного стану, в ніч з 08.03.2025 року на 09.03.2025 року, (точного часу в ході досудового розслідування встановити не було можливо), ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), проникла через хвіртку, на огороджену по периметру територію, домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження запорів вхідних дверей, проникла в приміщення погребу,що знаходиться на території домоволодіння за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з приміщення погребу, таємно викрала чуже майно, належне ОСОБА_7 , а саме: 29 нових скляних банок, ємністю 1 л. із тушонкою курячою,чим спричинила майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-25/6677-ТВ від 25.03.2025 року, на суму 7443 грн. 43 коп.

В подальшому ОСОБА_5 покинула місце скоєння злочину разом із викраденим та розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

У вказаному кримінальному провадженні 31 березня 2025 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 , за участю її захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до укладеної угоди підозрювана ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість в зазначеному діянні, щиросердечно розкаялася.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачена підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Шкода завдана потерпілій ОСОБА_7 , якою надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрювана під час досудового розслідування та обвинувачена в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення вчинена в умовах воєнного стану, підозрюваній під час досудового розслідування та як обвинуваченій в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_5 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, ОСОБА_5 підтвердила, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судима, не заміжня, на утриманні має неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо (негативно), не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , і призначення ій узгодженої сторонами міри покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення її від покарання з іспитовим строком, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити один рік.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, в розмірі 2387,70 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з відповідною довідкою експертної установи.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 28.03.2025 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 березня 2025 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 і прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати виннною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2387,70 (дві тисяч триста вісімдесят сім) гривень сімдесят копійок.

Речові докази: скляну порожню банку, ємністю 1 л., яку запаковано в полімерний пакет НПУ №SUD310644 знищити.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання засудженій ОСОБА_5 залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Глобинський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1