УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000370 від 26.04.2024

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що 2 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 26.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації (надалі - зс рф) на територію України, ОСОБА_8 , у період часу з 24 лютого 2022 року до квітня 2024 року, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, а також про те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022, з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, не зважаючи на встановлену Законом України № 2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за свої дії, про яку йому було достеменно відомо, переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди та отримання прибутку, усвідомлюючи, що передачі матеріальних ресурсів та інших активів на користь рф чи контрольованих рф підприємств є незаконним, що в свою чергу сприятиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу рф, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, свідомо став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України - допомоги (пособництва) державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Так, 21.03.2005 зареєстроване дочірнє підприємства «Ровена» (далі - ДП «Ровена»), , види економічної діяльності якого - демонтаж (розбирання) машин і устаткування, діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, оптова торгівля металами та металевими рудами, оптова торгівля відходами та брухтом, неспеціалізована оптова торгівля, директором даного підприємства у період з 2016 року і по даний час є громадянин України ОСОБА_6 , а функції бухгалтера виконує ОСОБА_7 .

У свою чергу, засновником ДП «Ровена» є товариство з обмеженою відповідальністю «Ровена» (далі - ТОВ «Ровена»), , зареєстроване 20.07.2001, основним видом економічної діяльності якого є оброблення металевих відходів та брухту чорних металів. Серед засновників якого були громадяни російської федерації ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З моменту створення і по даний час, ДП «Ровена» отримувало сировину та експортувало товари, у тому числі титанову продукцію на адресу різних компаній, у тому числі російських.

Зокрема, в період до 24 лютого 2022 року, ДП «Ровена» під керівництвом директора ОСОБА_6 , за участю ОСОБА_7 , здійснювало свою фінансову-господарську діяльність з російським підприємством ТОВ «Двіна сплавресурс» (ООО «Двина сплавресурс», ОГРН 010, юридична адреса: м. Москва, вул. Маленківська, буд. 9/11, кв. 35), яке продає титанову продукцію групі підприємств ракетно-космічної галузі, атомної промисловості та військово-промислового комплексу рф, а також з компанією FAROTEX DWC-LLC (Об`єднані Арабські Емірати), якою керує громадянин Болгарії ОСОБА_8 .

Діяльністю ТОВ «Двіна сплавресурс», перебуваючи на різних посадах, керує зазначений вище громадянин рф ОСОБА_9 .

Будучи налагодженим, механізм ведення бізнесу зазначених підприємств полягав у експорті брухту титану ТОВ «Двіна сплавресурс» з території рф в Україну на адресу ДП «Ровена», його подальша переробка і експорт готової продукції на адресу ТОВ «Двіна сплавресурс» та на адресу FAROTEX DWC-LLC.

Так, 15.09.2020 у м. Києві, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин між ДП «Ровена» в особі підписанта директора ОСОБА_6 та ТОВ «Двіна сплавресурс» в особі підписанта генерального директора ТОВ «Двіна сплавресурс» ОСОБА_11 , укладений контракт № 4/20 щодо купівлі брухту титану, для його подальшої переробки і експорту.

В цей же час, а саме 15.06.2020 у м. Києві, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин між ДП «Ровена» в особі підписанта директора ОСОБА_6 та FAROTEX DWC-LLC в особі підписанта директора ОСОБА_8 , укладений контракт № 15/06-2020/1 щодо продажу продукції з титану.

Надалі, у період до 24.02.2022 ДП «Ровена» отримано 53 тони брухту титану від ТОВ «Двіна сплавресурс», що свідчить про налагодження стійкого та ефективного механізму ведення спільної фінансово-господарської діяльності між вказаними підприємствами, а участь ОСОБА_9 в діяльності підприємства, як його кінцевого бенефіціарного власника, засвідчує його взаємопов`язаність та можливий вплив на прийняття рішень директором ДП «Ровена» ОСОБА_6 та надання останнім вказівок ОСОБА_7 .

Разом з цим, із зазначеної сировини титанової продукції шляхом залученням можливостей ТОВ «Міжнародна компанія «Антарес», , і ДП «Науково-виробничий центр «Титан» інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України, , виготовлені заготовки литі циліндричної форми з титану.

У подальшому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи заборону на провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з рф та достовірно знаючи про взаємодію ТОВ «Двіна сплавресурс» з підприємствами військово-промислового комплексу рф, підтримуючи спілкування з ОСОБА_9 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими на даний час особами, переслідуючи корисливі мотиви, вирішив сприяти останньому в організації експорту титанової продукції на адресу ТОВ «Двіна сплавресурс».

Для успішної реалізації свого злочинного умислу, направленого на передачу матеріальних ресурсів представникам держави агресора, ОСОБА_8 , будучи у змові з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за сприяння та невстановлених на даний час осіб, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності у співучасті з останнім сприяв організації експорту титану на територію рф приховано, через треті країни.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, під керівництвом ОСОБА_6 , який діяв у змові з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час особами, у період з 14.07.2022 по 12.03.2024 років ДП «Ровена» здійснено експорт продукції з титану загальною вагою 106,223 тон в Естонію, на адресу компанії «ExpoGroup OU», при цьому, згідно митного оформлення товару кінцевим одержувачем вантажів була компанія FAROTEX DWC-LLC (Об`єднані Арабські Емірати), чим приховані дійсні наміри ОСОБА_6 та інших, щодо одержання вказаної продукції представниками рф, тобто її передачі представникам держави - агресора.

В подальшому, у період з 02.08.2022 по 26.04.2024, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин забезпечили експорт вказаної титанової продукції естонською компанією «ExpoGroup OU» на адресу ТОВ «Двіна сплавресурс».

Вищевказані умисні дії ОСОБА_8 , сприяли державі-агресору у виготовленні продукції військової промисловості рф, мали на меті не лише підрив економічної стабільності України, але й підтримку військових потенціалів рф, що сприяло продовженню агресії і призвело до загибелі людей, значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків для України.

23.04.2025 ОСОБА_8 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У той же день, за вказаними обставинами злочинної діяльності ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Крім того, 23.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні надійшло повідомлення ГУ «І» ДЗНД СБ України реєстр. № 8/1/6160 від 23.04.2025 про необхідність проведення невідкладних слідчих дій, зокрема обшуку нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44Е, де знаходиться кабінет ОСОБА_8 , з метою врятування (збереження) майна, виявлення та вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігати на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

У разі зволікання, з проведенням обшуку та вилученням зазначених речей, існує загроза їх знищення або спотворення особами, причетними до вчинення кримінального правопорушення.

Наявність такої інформації зобов`язує спрямувати досудове розслідування на збирання фактичних даних (про осіб, які вчинили злочин, наявність або відсутність у них умислу), котрі самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину, мотиву його вчинення, що входить до предмету доказування у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 233 слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно вимогами статті 234 КПК України.

З огляду на викладене, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, 23.04.2025 в період часу з 11 год. 06 хв. до 12 год. 55 хв. слідчими Головного слідчого управління СБ України проведено невідкладний обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема кабінету, розташованого на 2-му поверсі будівлі за вказаною адресою, що використовується ОСОБА_8 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено речі і документи, які мають значення для кримінального провадження та можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема:

-Папка чорного кольору з «файлами», в яких містяться аркуші паперу з друкованим текстом, що серед іншого містять відомості щодо діяльності підприємства «FAROTEX».

-Купюри на загальну суму 30 955 (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) Євро наступними номіналами: 5 Євро - 3 купюри, 10 Євро - 13 купюр, 20 Євро - 3 купюри, 50 Євро - 411 купюр, 100 Євро - 102 купюри.

-Блокнот в обкладинці чорно-коричневого кольору з надписом «SCOTT», який містить рукописні записи.

-Ноутбук сірого кольору «Asus Zenbook», серійний номер SAN0KD008186416, із зарядним пристроєм та чохлом.

Вказані вище предмети та речі містять відомості, які є безпосереднім предметом доказування у кримінальному провадженні та у випадку повернення, існує загроза їх знищення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

24.04.2025 вказані предмети і грошові кошти визнані речовими доказами.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

Враховуючи вищевикладене, арешт зазначеного майна, для кримінального провадження буде мати доказове значення.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз, прийняття законних рішень у кримінальному провадженні, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.

Слідчий в судовому заіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що слідчому вже було відмовлено в накладенні арешту на вказане у клопотанні майно.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт, на речі, які були виявлені, описані та вилучені 23.04.2025 під час обшуку за місцем обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема кабінету, розташованого на 2-му поверсі будівлі за вказаною адресою, що використовується ОСОБА_8 , а саме:

1.Папку чорного кольору з «файлами», в яких містяться аркуші паперу з друкованим текстом, що серед іншого містять відомості щодо діяльності підприємства «FAROTEX».

2.Купюри на загальну суму 30 955 (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) Євро наступними номіналами: 5 Євро - 3 купюри, 10 Євро - 13 купюр, 20 Євро - 3 купюри, 50 Євро - 411 купюр, 100 Євро - 102 купюри.

3.Блокнот в обкладинці чорно-коричневого кольору з надписом «SCOTT», який містить рукописні записи.

4.Ноутбук сірого кольору «Asus Zenbook», серійний номер SAN0KD008186416, із зарядним пристроєм та чохлом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1