Справа № 163/1644/25
Провадження № 1-кс/163/352/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року Слідча суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000327 про арешт майна,

в с т а н о в и л а :

Клопотання обґрунтоване тим, що у ЄРДР внесено відомості про незакінчений замах на крадіжку невідомими особами в умовах воєнного стану дизельного палива з вагонів-цистерн, що знаходились на території ЖД станції Любомль, які не виконали усі свої дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки були помічені стрільцем воєнізованої охорони.

Під час огляду місця події 22.07.2025 на території ЖД-станції «Любомль», безпосередньо біля вагону - цистерни №75 та в чагарниках неподалік (географічні координати 51,215441; 24,045821) було виявлено та вилучено 20 порожніх каністр, з яких 19 каністр об`ємом по 20л, та 1 каністра об`ємом на 30л, резиновий шланг, пляшку об`ємом 0,5 л з-під горілки марки «Нове Полісся», скляну банку об`ємом 3л., із залишками компоту.

В ході досудового розслідування встановлено причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Крім того, 22.07.2025 в ході огляду речей було вилучено одяг, в якому ОСОБА_5 перебував на момент вчинення правопорушення, а саме: футболку, шорти чорного кольору з вставками синього кольору по боках, тапки чорного кольору. Вказаний одяг забруднений плямами з характерним запахом для дизельного палива. Також було вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 з імеі: НОМЕР_1 .

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, відповідає зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України критеріям, необхідне для проведення подальших необхідних слідчих (розшукових) дій і досліджень, тому вимагає свого збереження шляхом накладення арешту.

Слідчий ОСОБА_4 подав в канцелярію суду заяву про розгляд цього клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 , у якого вилучено майно, на розгляд клопотання не з`явився.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

По зазначеному в клопотанні факту незакінченого замаху на крадіжку 22 липня 2025 року в ЄРДР внесено відомості під № 0000327 за ознаками ч.3 с.15, ч.4 ст.185 КК України, що підтверджено відповідним витягом.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21 липня 2025 року підтверджується звернення охоронця воєнізованої охорони на території ЖД станції Любомль ОСОБА_6 в поліцію з приводу замаху на крадіжку дизельного палива із цистерни, що знаходилась на залізничній колії на території залізничної станції.

Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучене під час огляду місця події, що стверджено відповідним протоколом від 22 липня 2025 року, та постановою слідчого від 22 липня 2025 року визнано речовими доказами.

Одяг, в якому ОСОБА_5 перебував на момент вчинення правопорушення, вилучений під час його добровільної видачі ОСОБА_5 , що стверджено письмовою заявою останнього та протоколом огляду речей та їх вилучення від 22 липня 2025 року.

Цей одяг постановою слідчого від 22 липня 2025 року визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке слідчий просить арештувати має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Тобто для арешту майна найперше слід встановити наявність підстав чи розум-них підозр вважати, що це майно є предметом злочину або щодо нього можуть застосовуватись відповідні рішення по припиненню прав власника (конфіскація, відшкодування шкоди за рахунок майна тощо), та повинне бути доказом злочину, який розслідується саме в даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Обґрунтування клопотання щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація та предмет доказування, дає обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає зазначеним у ст.98 КПК України критеріям, оскільки є безпосередніми предметами кримінально протиправних дій.

У зв`язку із цим встановлено достатні підстави вважати, що вилучене майно вимагає свого збереження у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою проведення із ними необхідних слідчих дій і досліджень, судових експертиз, встановлення об`єктивних даних у кримінальному провадженні та подальшого відшкодування заподіяної шкоди.

Отже, клопотання про накладення арешту майна є обґрунтованим і підставним, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення 22.07.2025 огляду місця події та огляду речей майно, а саме:

-20 порожніх каністр, з яких 19 каністр об`ємом по 20л, 1 каністра об`ємом на 30л, резиновий шланг, пляшку об`ємом 0,5 л з-під горілки марки «Нове Полісся», скляну банку об`ємом 3л., із залишками компоту;

-одяг, в якому ОСОБА_5 перебував на момент вчинення правопорушення (футболку, шорти чорного кольору з вставками синього кольору по боках, тапки чорного кольору), які забруднені плямами з характерним запахом для дизельного палива та його мобільний телефон з імеі: НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1