печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002523 від 29.10.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 09.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою;

2) планшет «iPad» з серійним номером: HF43X7VYPX;

3) ноутбук марки «Notebook», з серійним номером: N1N0CX11H28 8023;

4) грошові кошти: 22 купюри номіналом 100 доларів США з серійними номерами: QD47436235A; QD47436234A; PK96345274G; PK96345291A; PF09515883L; QD47436228A; QD47436233A; QD47436236A; QD47436237A; PE96343131C; PC50129328B; PD14520654C; PE64311237A; PB40018734F; PF30888606L; PF87221019E; PD57137397B; PF87131579E; PK96345268G; PK96345290G; PK96345273G; PK96345276G.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання убачається, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002523, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, виник злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_9 , під час дії воєнного стану.

Слідчий зазначає, що усвідомлюючи неможливість одноособового вчинення вищезазначеного злочину, а також те, що для успішної реалізації злочинного умислу, необхідні спільні дії кількох осіб, невстановлена досудовим розслідуванням особа та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучили до їхньої спільної протиправної діяльності, направленої на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Надалі, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в жовтні 2024 року почали, під час особистих зустрічей, шляхом погроз застосування фізичного насильства, залякування та побиття, примушувати ОСОБА_9 до сплати грошових коштів в сумі 7 000 доларів США за неіснуючий борг.

Потерпілий ОСОБА_9 сприймаючи погрозу насильства у разі невиконання вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , як реальну, з метою уникнення фізичної розправи, зобов`язався передати на вимогу останніх вищевказані грошові кошти, в якості сплати за неіснуючий борг.

Органом досудового розслідування встановлено, що в подальшому ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , в ході телефонної розмови, будучи обізнаним про вимагання грошових коштів та діючи за вказівкою ОСОБА_5 , маскуючи свої протиправні дії, під надання допомоги потерпілому для сплати боргу, призначив останньому зустріч біля ТЦ «Мануфактура» за адресою: Обухівське шосе-2, 2, в с. Ходосівка, Київської обл., та 26.11.2024 приблизно о 17 год. 18 хв., де на потерпілого чекали ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які в ході розмови повторно висунули вимогу передати їм грошові кошти, після чого з метою реалізації свого злочинного умислу та з метою залякування потерпілого ОСОБА_9 , завдали останньому не менше двох ударів, що спричинили крововилив на слизовій оболонці лівої щоки в проекції верхніх корінних зубів, синця на зовнішній поверхні лівої гомілки в верхній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

27.11.2024 потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи на другому поверсі в приміщенні ресторану «McDonald's», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 3, приблизно о 17 год. 16 хв. зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які діяли за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_6 та приблизно о 17 год. 19 хв. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спеціальний слідчий експеримент, потерпілий ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на виконання їх вимоги, грошові кошти в сумі 1 (одна) тисяча доларів США.

Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_6 , з метою подальшого вимагання від ОСОБА_9 грошових коштів, призначили останньому зустріч 11.12.2024 в приміщенні ресторану «KFC» , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська площа, 5, та приблизно о 21 год. 10 хв. в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спеціальний слідчий експеримент, потерпілий ОСОБА_9 передав останнім грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

Як установлено слідством, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на вимогу передачі майна потерпілого, з погрозою насильства над останнім, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_6 , у ході контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, 09.01.2025 приблизно о 14 годині 10 хвилин, прибули до ресторану «McDonald's» за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 5 а, поблизу якого, потерпілий ОСОБА_9 , реально сприймаючи погрозу застосування насильства у разі невиконання вимог останніх, передав ОСОБА_5 частину несправжніх імітаційних засобів - грошових коштів у розмірі 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) доларів США, та грошові кошти у сумі 100 (сто) доларів США, після отримання яких ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 затримані працівниками поліції.

У подальшому, 09.01.2025 в період часу з 15 год 40 хв по 17 год. 15 хв. слідчим СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві за адресою: кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій остання проживає, проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою;

2) планшет «iPad» з серійним номером: HF43X7VYPX;

3) ноутбук марки «Notebook», з серійним номером: N1N0CX11H28 8023;

4) грошові кошти: 22 купюри номіналом 100 доларів США з серійними номерами: QD47436235A; QD47436234A; PK96345274G; PK96345291A; PF09515883L; QD47436228A; QD47436233A; QD47436236A; QD47436237A; PE96343131C; PC50129328B; PD14520654C; PE64311237A; PB40018734F; PF30888606L; PF87221019E; PD57137397B; PF87131579E; PK96345268G; PK96345290G; PK96345273G; PK96345276G.

Слідчий у клопотанні зазначає що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто на вказаних речах міститься документація та листування, які прямо чи опосередковано підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення.

10.01.2025 вище зазначені речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

09.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.01.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.01.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Арешт з метою забезпечення речових доказів по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено під час проведення обшуку 09.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 09.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою;

2) планшет «iPad» з серійним номером: HF43X7VYPX;

3) ноутбук марки «Notebook», з серійним номером: N1N0CX11H28 8023;

4) грошові кошти: 22 купюри номіналом 100 доларів США з серійними номерами: QD47436235A; QD47436234A; PK96345274G; PK96345291A; PF09515883L; QD47436228A; QD47436233A; QD47436236A; QD47436237A; PE96343131C; PC50129328B; PD14520654C; PE64311237A; PB40018734F; PF30888606L; PF87221019E; PD57137397B; PF87131579E; PK96345268G; PK96345290G; PK96345273G; PK96345276G.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1