Ширяївський районний суд Одеської області
29.07.2025 Справа №: 518/1090/25 Провадження № 1-кп/518/67/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Ширяєве угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 09.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Затишшя, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 році, точної дати та часу слідству встановити не видалось за можливе, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи біля ставу неподалік с. Чогодарівка, Березівського району, Одеської області знайшов, чим придбав тридцять військових проміжних патронів калібру 5,45x39 мм, виготовлені промисловим способом, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: 5,45-мм автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У, АК74Н, АКС74Н), 5,45-мм ручних кулеметів - РПК-74, їх модифікацій та інших відповідного калібру, в результаті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання бойових припасів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 та в порушення п. 1 переліку видів майна, відповідно до якого зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організації та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, у 2024 році точної дати та часу слідству встановити не видалось за можливе, переніс тридцять військових проміжних патронів калібру 5,45x39 мм до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де в сейфі незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення під час перевірки вимог дозвільної системи на право зберігання, носіння мисливської зброї та вилучення 09.06.2025 року працівниками ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 тридцять військових проміжних патронів калібру 5,45x39 мм, виготовлені промисловим способом, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: 5,45-мм автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У, АК74Н, АКС74Н), 5,45-мм ручних кулеметів - РПК-74, їх модифікацій та інших відповідного калібру, є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї та придатні для стрільби.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

25 червня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні, прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав беззастережно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.

ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди, в угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Ст. 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнає свою вину повністю, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у вигляді трьох років позбавлення волі, покаранню, встановленому санкцією ч. 1 ст. 263 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком згідно ст. 75 КК України, та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, її укладення є добровільним, можливості виконання обвинуваченим зобов`язань, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Документально підтвердженими витратами є процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 1782,80 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368-374, 394, 395, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25 червня 2025 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні, прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 09.06.2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 1782,80 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: тридцять патронів калібру 5,45x39 мм знищити.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1