Справа № 459/2021/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2312/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відео конференції апеляційну скаргу Шептицького міського голови ОСОБА_6 в інтересах Шептицької міської ради на ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 04 серпня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.05.2025

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представників ВК Шептицької

міської ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановила:

Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 04 серпня 2025 року задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 та у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.05.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України накладено арешт на діючий підвісний міст через річку Західний Буг в м. Шептицький Львівської області, який перебуває на балансі Шептицької міської ради, з метою недопущення його демонтажу до його огляду судовим експертом.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ВК Шептицької міської ради ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на підвісний міст через річку Західний Буг в м. Шептицький Львівської області.

В обґрунтування апеляційних вимог представник покликається на те, що ухвала слідчого судді винесена без достатніх на це підстав, таке рішення є неспіврозмірним із негативними наслідками для мешканців територіальної громади з адміністративним центром у м. Шептицький.

Зауважує, що рішення накладено на діючий міст через річку Західний Буг в м. Шептицький Львівської області, водночас такого об`єкту як діючий підвісний міст через річку Західний Буг в м. Шептицький Львівської області, який перебуває на балансі Шептицької міської ради не існує, а отже не може перебувати у власності чи на балансі міської ради.

Вказує, що зазначене підтверджується довідкою комунального підприємства «Комунальник» від 07.08.2025, відповідно до якої саме КП «Комунальник» є балансоутримувачем вищезазначеного майна.

Зазначає, що метою реконструкції вказаного мосту є забезпечення користування мостом маломобільних груп населення та збільшення пропускної здатності, при цьому передбачається реконструкція з повним демонтаж старого мосту та будівництво нового, та на сьогодні триває завершення по демонтаж залишків мосту.

Вказує, що накладений арешт на міст зупинило можливість Шептицької міської ради розпоряджатися таким майном шляхом завершення будівельних робіт, а вказаний міст є єдиним доступним в межах десятків кілометрів пішим переходом, що ускладнює життя мешканцям сіл.

У судовому засіданні представники ВК Шептицької міської ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 проти задоволення апеляційних вимог заперечив, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, а викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Встановлено, що 3 травня 2025 року у Шептицьку окружну прокуратуру із заявою звернувся ОСОБА_11 , який вказує про службове підроблення документів посадовими особами Шептицької міської ради та Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, щодо виготовлення технічної документації «Реконструкція підвісного мосту через річку Західний Буг» в м. Шептицький Львівської області і дана технічна документації не відповідає дійсності, оскільки реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, і відповідно ставиться під сумнів виконання всіх робіт по об`єкту і відповідно реконструкція не має нічого спільного по даному об`єкті.

За вказаною заявою 08 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження слідчий звернулася до слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на діючий підвісний міст через річку Західний Буг в м. Шептицький Львівської області, який перебуває на балансі Шептицької міської ради, з метою недопущення його демонтажу, до огляду його судовим експертом.

Клопотання мотивує тим, що 30 липня 2025 року виявлено факт демонтажу конструкції підвісного мосту через річку Західний Буг в м. Шептицький Львіської області, що знаходиться поруч з реконструйованим та на місці не було надано будь-яких документів, обґрунтованих пояснень осіб, які здійснювали демонтаж. 30 липня 2025 року по новозбудованому та попередньому мостах) як об`єкти призначено судовобудівельну експертизу.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на вищезазначений підвісний міст не навів достатніх мотивів такого свого рішення, обмежившись лише формальним цитуванням норм кримінального процесуального кодексу.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно з ст.ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу, з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя в ухвалі від 04 серпня 2025 року року не обґрунтував належним чином як завершення демонтажу залишків конструкцій реконструйованого мосту перешкоджатиме ефективному проведенню слідчим органом досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: внесення неправдивих відомостей в офіційні документи службовими особами.

Апеляційний суд звертає увагу також, що у матеріалах справи наявний протокол огляду місця події від 30.07.2025, а саме пішохідного мосту через річку Західний Буг, із детальним описом та долученим відеозаписом.

ЄСПЛ своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Як пояснили представники ВК Шептицької міської ради, накладення арешту на підвісний міст через р. Західний Буг в м. Шептицькому Львівської області, зупинило можливість для Шептицької міської ради розпоряджатись таким майном шляхом завершення робіт по веденню об`єкта реконструкції в експлуатацію, та як наслідок порушили право кожного жителя громади на вільне пересування в межах територіальної громади та забезпечення власного достатнього життєвого рівня для себе та своєї сім`ї, що гарантовано Конституцією України.

Окрім цього зауважили, що мостовий перехід череp р. Західний Буг в м. Шептицькому Львівської області з`єднує адміністративний центр територіальної громади з населеними пунктами: с. Бендюга, с. Велике, та є єдиним доступним пішим переходом, що забезпечує мешканцям цих сіл доступ до соціальних інфраструктурних об`єктів, таких як лікарня, установи освіти, місця роботи, тощо.

Також звернули увагу апеляційного суду, що контракт з підрядником, який займається демонтажем старих конструкцій мосту закінчується 31 жовтня 2025 року, а тому знову доведеться проводити новий тендер, що потребує додаткового часу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді як така, що постановлена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а у клопотанні слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу Шептицького міського голови ОСОБА_6 в інтересах Шептицької міської ради задоволити.

Ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 04 серпня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.05.2025 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділення Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.05.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: на діючий підвісний міст через річку Західний Буг в м. Шептицький Львівської області.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: