У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

В обґрунтування клопотання вказує, що його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі. Просить застосувати до нього ч.3, 4 ст. 84 КК України, оскільки під час перебування в місцях позбавлення волі переніс другий інфаркт, очікує встановлення 2 групи інвалідності.

У зв`язку з наведеним, просить застосувати відносно нього положення ст. 84 КК України та звільнити його від подальшого відбуття покарання.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступних висновків.

За приписами статтей 537, 539 КПК України, суд розглядає питання, пов`язані із виконанням вироків.

Відповідно до частини першої статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про застосування до засуджених примусового годування; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із положеннями частини першої статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом; потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів; питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого вирішується судом за клопотанням прокурора; питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 84 КК України, військовослужбовці, засуджені до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання їх непридатними до військової служби за станом здоров`я звільняються від покарання. У разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою визначений у розділі VI Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 (далі Порядок)

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VI Порядку, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку. Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (ДКВС), а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС, медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Відповідно до пункту 6 розділу VI Порядку, за наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС. Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії. З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку (далі - висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб).

Отже, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі є наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.

Приписи частини другої статті 84 КК України, передбачають, що підставою для звільнення засудженого від покарання є не лише наявність тяжкого захворювання, а й те, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання, тому сторона провадження, яка звернулась до суду з клопотанням про звільнення особи від відбування покарання за хворобою, відповідно до положень статті 22 КПК України, повинна довести цю обставину.

Заявник до клопотання не додав висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, за формою, наведеною в додатку 14 до Порядку, що свідчить про недотримання порядку підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

У матеріалах справи відсутній відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, суд констатує про неможливість прийняти клопотання до розгляду та в установлений строк вирішити його по суті за відсутності документів, на підставі яких можливо вирішити питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі статті 84 КК України.

Крім цього, враховуючий визначений ст. 154 КВК України порядок дострокового звільнення від відбування покарання та, зокрема, зміст ч. 5 ст. 154 КВК України, суб`єктом звернення до суду з клопотанням (поданням) про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби є начальник органу або установи виконання покарань.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Пунктом 1 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку у разі необхідності вирішення питань, зокрема передбачених, п.6 ч.1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відомості про те, що ОСОБА_2 відбуває покарання, призначене за вироком, у межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, до поданого клопотання суду не подані, копію вироку також, а отже відсутні підстави вважати, що розгляд даного клопотання належить до компетенції саме Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст. 154 КВК України статтями 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що повернення клопотання не перешкоджає зверненню з заявою про дострокове звільнення від відбування покарання до адміністрації установи виконання покарань, яка за наявності підстав, звертається до суду з клопотанням (поданням) про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби в порядку, встановленому ст. 84 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1