Провадження № 1-кп/638/1954/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 05 липня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільхівка, Харківського району, Харківської області, громадянка України, із повною загальною середньою освітою, заміжньої, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, 2013 р.н., 2019 р.н., 2021 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

??21.03.2025 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

??30.06.2025 Шевченківським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.ст. 71,72 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 30 (тридцять) днів,

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

встановив:

На початку травня 2025 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в міському парку імені Тараса Шевченка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 35 зустріла малознайомого їй ОСОБА_4 .

Далі, перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, під приводом здійснити телефонний дзвінок, попрохала у потерпілого ОСОБА_4 його мобільний телефон «Pixel 6а» в корпусі білого кольору, IМЕІ1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , однак при цьому, ще до початку прохання, вже не мала наміру повертати вказаний телефон, а мала намір лише заволодіти ним та розпорядитись на власний розсуд. ОСОБА_4 в свою чергу повіривши в щирість намірів ОСОБА_3 передав останній свій мобільний телефон марки «Pixel a».

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, утримуючи при собі вказане майно, розуміючи, той факт, що потерпілий ОСОБА_4 не слідкує за нею, покинула місце скоєння правопорушення, тим самим, заволоділа та розпорядилася на власний розсуд мобільним телефоном торгівельної марки «Pixel 6а» в корпусі білого кольору, ІМЕ: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 9840 від 14.07.2025 складає 6266,67 грн. (шість тисяч двісті шістдесят шість гривень, шістдесят сім копійок), тим самим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставини вчинення указаного кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані: 1) заява обвинуваченої, складена в присутності захисника, про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що вона є уродженкою с. Вільхівка, Харківського району, Харківської області, громадянкою України, із повною загальною середньою освітою, заміжньою, має на утриманні трьох малолітніх дітей, 2013 р.н., 2019 р.н., 2021 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не зверталася. Раніше судима:

??21.03.2025 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

??30.06.2025 Шевченківським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.ст. 71,72 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 30 (тридцять) днів;

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також той факт, що ОСОБА_3 визнала вину та щиро розкаялась, має на утриманні трьох малолітніх дітей, суд призначає їй покарання, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, у виді громадських робіт на строк 240 годин.

При цьому, суд звертає увагу на тому, що обвинувачена є також засудженою за вироком Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025, та з урахуванням того, що інкриміноване їй кримінальне правопорушення було вчинене до ухвалення вказаного вироку, вважає за можливе призначити їй остаточне покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, та із застосуванням положень ст. 72 КК України шляхом переведення більш м`якого покарання у виді громадських робіт за даним вироком у більш суворе покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025.

Правова позиція щодо складання покарань у виді громадських робіт та пробаційного нагляду зазначена у Постанові ККС ВС від 12.05.2025 у справі № 638/7426/25.

Виходячи з викладеного та з урахуванням вищенаведених положень щодо складання покарань, суд вважає, що покаранню у виді 240 годин громадських робіт дорівнює покарання у виді 30 днів пробаційного нагляду.

При цьому, суд вважає, що у такому випадку не буде порушено заборону, встановлену ч. 5 ст. 59-1 КК України, згідно якої пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення, оскільки за даним вироком обвинуваченій призначається покарання у виді громадських робіт, а пробаційний нагляд визначається як остаточне покарання за сукупністю злочинів як більш суворе.

Згідно листа Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області № 2801/24/35/1-25 від 16.07.2025 вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 відносно ОСОБА_3 не надходив та на виконанні не перебував.

Згідно ч. 2 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, суд визначає остаточне покарання шляхом повного складання та призначає його у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 60 днів.

Витрати на залучення експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 9840 від 14.07.2025 становлять 2544,48 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 30 днів та визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 60 днів.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 9840 від 14.07.2025 у сумі 2544,48 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1