Справа № 452/196/25
Провадження № 1-кп/452/216/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду кримінальне провадження за № 0000263 від 29 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, проходить військову службу за контрактом в ЗСУ на посаді водія-хіміка 1-го взводу аерозольного маскування роти аерозольного маскування батальону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 у званні солдат, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 16 січня 2025 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 29 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2025 року призначено підготовче судове засідання на 25 лютого 2025 року, яке неодноразово відкладалося у зв`язку з неявкою обвинуваченого та потерпілої.

У підготовче судове засідання 12 червня 2025 року з`явилися прокурор та обвинувачений.

Потерпіла ОСОБА_4 наддала суду письмову заяву від 12.06.2025 року про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що вони примирилися.

Потерпіла ОСОБА_4 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів суду показала, що в теперішній час перебуває за межами України, повертатися поки не зберається. Дійсно, подала до суду заяву про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , бо вони примирилися. Пояснила, що обвинувачений є її зятем, просив у неї вибачення за те, що скоїв, вона його пробачила.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку з тим, що вони з потерпілою примирилися.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що оскільки обвинувачений, вину у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю визнав, примирився з потерпілою, є правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про таке.

Обвинувачений ОСОБА_5 28.12.2024 року приблизно о 17:00 год., перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, наніс їй декілька ударів кулаком в область голови та лобної ділянки, після чого повалив на підлогу та копнув ногою в верхнюю частину правої ноги, чим спричинив останній тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У Постанові ВС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі.

Отже, для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних та до правопорушень проти безпеки дорожнього руху; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненному кримінальному правопорушенні, кримінальним правопорушенням збитків або шкоди потерпілій не заподіяно.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с.30).

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України є кримінальним проступком.

Дане кримінальне правопорушення не є корупційним, не є правопорушенням проти безпеки дорожнього руху.

Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомла, що простила обвинуваченого, претензій до нього не має.

Відтак, суд вважає, що відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільненняОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (Постанова ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17).

Як повідомив в судовому засіданні прокурор по даному кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні; речові докази відсутні.

Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи викладене, суд не вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат та долі речових доказів.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 46 КК України, статтями 128, 284, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України на підставі статті 46 КК України у звязку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_4

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000263 від 29 грудня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Процесуальні витрати, речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя