Справа № 737/151/25
Провадження № 1-кп/740/312/25
УХВАЛА

03 липня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області колегіально у складі суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, розлученого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 19.10.2024 за №0003419 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

02.07.2025 прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , за змістом якого вбачається, що на думку прокурора ризики, які існували під час обрання останньому запобіжного заходу не зменшились, а саме усвідомлюючи вид та міру покарання обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що злочину у якому його обвинувачують не скоював.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував задоволенню клопотання, зазначив про сумніви щодо обґрунтованості підозри та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, позицію обвинуваченого, його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2025 року включно.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 13.07.2025, по справі триває судовий розгляд.

У ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , суд, ураховує, що розгляд кримінального провадження триває, ризики, на які посилається прокурор, у можливості обвинуваченого переховуватися від суду, з огляду на міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим, можливість впливати на свідків у кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, продовжують існувати, з огляду на конкретні обставини висунутого обвинувачення.

Суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт, не зможе достатньою мірою забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувченого.

При цьому суд зазначає, що в ході розгляду клопотання, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави.

З огляду на наведене вище, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196-199, 331, 376 КПК України, суд-

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів тобто до 30 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та направити ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3