Справа №638/7132/25
Провадження № 1-кп/638/1582/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908 від 08 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1, ч.ч.1, 3 ст.436-2, ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадження Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000908 від 08 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1, ч.ч.1, 3 ст.436-2, ч.1 ст.263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення справи відносно ОСОБА_5 до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складено відповідно до норм КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених ч.3 п.п. 1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання від обвинуваченого та захисника не надходило клопотань про розгляд кримінального провадження колегіальним складом суду, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, захисник та обвинувачений.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України, про що зокрема свідчить те, що ОСОБА_5 має паспорт громадянина рф і підтримує стійкий контакт з представниками держави-агресора РФ; ОСОБА_5 достовірно розуміє суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, а отримавши копії окремих матеріалів кримінального провадження та усвідомивши перелік можливих свідків, яким відомо про вчинення інкримінованого йому злочину, має реальну можливість впливати на останніх, які в свою чергу, можуть відмовитись від надання показань або надати неправдиві покази; у разі обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, останній зможе відновити доступ до власних облікових записів у додатку для спілкування Telegram, після чого видалити або змінити історію листування з іншими особами, змінити окремі ідентифікаційні ознаки облікового запису, а також здійснити віддалений доступ до власного мобільного телефону та іншої комп`ютерної техніки, після чого змінити наявну на ньому інформацію або здійснити його віддалене блокування. Вказані дії призведуть до часткової втрати доказів вини останнього та інших осіб; надання ОСОБА_5 в період воєнного стану допомоги представникам держави-агресора РФ в проведенні підривної діяльності проти України, дає підстави вважати про його негативну налаштованість до суверенітету та незалежності України, а обставини вчинення інкримінованих дій дають підстави стверджувати про його негативну налаштованість також посадових осіб органів державної влади України, військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які забезпечують національну безпеку України, у зв?язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, зокрема проти основ національної безпеки України. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та недоведеності ризиків та просила обрати відносно ОСОБА_5 більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має стійкі соціальні зв?язки, має сім?ю, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, захисника, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто по 21 грудня 2024 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2024 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто по 23 січня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 21 січня 2025 року ОСОБА_5 продовжено трок дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто по 21 березня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 20 березня 2025 року ОСОБА_5 продовжено трок дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто по 23 квітня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1, ч.ч.1, 3 ст.436-2, ч.1 ст.263 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є нетяжкими, тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Феодосія АР Крим, громадянин України, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження, та малолітнього сина 2010 р.н., ФОП, генерального директора ТОВ «СІДІ ЛІНК», проживаючого, до затримання, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризики, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані, вчинення нового злочину чи продовження кримінальних правопорушень в яких обвинувачується, та у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати.

При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, оскільки на даний час судом ще не допитані всі свідки.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Разом з цим, суд зауважує, що стороною обвинувачення у ході підготовчого судового засідання не доведені ризики знищити, сховати або спотворити будь-які із доказів, оскільки досудове розслідування завершено.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, був працевлаштованим, однак такі відомості не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою без визначення застави.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000908 від 08 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1, ч.ч.1, 3 ст.436-2, ч.1 ст.263 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годин 30 хвилин 01 травня 2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 20 червня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою та відмови у зміні запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 квітня 2025 о 09 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_1