Провадження №1-кс/127/7171/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, в рамках кримінального провадження №0000110 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000110 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у званні молодшого сержанта та перебуваючи на посаді ІПС 2 категорії- начальник групи системи охорони локальних ділянок ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) у вказаній військовій частині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. ст. 1, 8 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що його дія поширюється на державних службовців - військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених до вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 8 вищевказаного Закону, державний службовець зобов`язаний у тому числі: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Згідно із ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на військовослужбовців покладено такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон) основними функціями Державної прикордонної служби України є, поміж іншого, охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму.

Згідно із ст. 3 Закону, основним принципом діяльності Державної прикордонної служби України є, поміж іншого, законність.

У відповідності до ст.6 Закону, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно ст. 10 Закону, органи охорони державного кордону безпосередньо виконують поставлені перед Державною прикордонною службою України завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону України.

Відповідно до своєї посадової інструкції, перебуваючи на посаді ІПС 2 категорії- начальник групи системи охорони локальних ділянок ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 у своїй роботі керується законодавчими та нормативно - правовими актами України та посадовою інструкцією, відповідно до якої останній зобов`язаний знати вимоги законодавчих та інших нормативно - правових актів з охорони державного кордону, прикордонного контролю.

Однак ОСОБА_5 достовірно знаючи вищевказані вимоги законодавства, перебуваючи на посаді на посаді ІПС 2 категорії- начальник групи системи охорони локальних ділянок ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 та усвідомлюючи відповідальність за вчинення протиправних дій, вирішив вчинити злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, 23.05.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням точну годину, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи характер свої протиправних дій, з метою власного збагачення, умисно з свого власного телефону НОМЕР_2 , здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_3 який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та запевнив, що він може посприяти ОСОБА_7 виключно за грошову винагороду, здійснити безперешкодний перетин державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску, на що останній погодився.

В подальшому ОСОБА_5 , 23.05.2025, з корисливих мотивів, продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на вимагання та отримання неправомірної вигоди, прибув до будинку ОСОБА_7 який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та у порушення, посадової Інструкції та вищезазначеного законодавства, будучи працівником правоохоронного органу зі спеціальними знаннями, передбачаючи наслідки за вчинення корупційного кримінального правопорушення, висунув вимогу ОСОБА_7 про необхідність надати йому неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США за організацію ним та сприяння ним у безперешкодному перетині державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску в напрямку Республіки Молдова, на що ОСОБА_7 погодився, повідомивши при цьому, що йому потрібний час для збору вищезазначених грошових коштів.

Надалі, 30.05.2025 ОСОБА_5 о 17 год. 46 хв., реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, направлений на отримання неправомірної вигоди, у порушення вимог вищезазначеного законодавства та своєї посадової Інструкції, перебуваючи на тій же посаді, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вдруге прибув до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 та в черговий раз висунув вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США за організацію безперешкодного перетину державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску, після чого на виконання вказаної вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , перебуваючи за власною адресою, передав, а ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 4000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 166 080 грн ), із наступними серіями та номерами купюр: QJ16143959A,PE05384752C, MK71866446C, LF51665856D,LB21150335P, QB00779681B, LB04697285G, MB27117070D,MB52470467B, MK71150348B,LC42196719A,MK71150347B,PF77146319G,LA43742361A,MK71150346B,PJ59145555A, PL24846021C,MB05664277A,PL24845515C,PL48346480D,PE08182967D,QI01592816A,LH96214175B,LF05968972K,MK71466701C,PD97654565C, MB90140450D,QA36164788A,LB65778610K,PF09944316K,PK58184126B,LL83841648G,PK24360284B, PK58184125B,LB55114626K,MK72512319A,LB47334760E,PK62262422I,MB01152605E,QK32662044A, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

-протоколами допитів свідків;

-протоколом огляду, ідентифікації та вручення від 30.05.2025;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого у ОСОБА_5 вилучено грошові кошти (неправомірну вигоду)

-іншими матеріалами досудового розслідування.

З метою запобігання подальшого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ухилення ним від кримінальної відповідальності, та враховуючи, що перебуваючи на волі, останній може незаконно впливати на свідків - об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки в даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.

Зокрема ОСОБА_5 будучи обізнаним, про маршрути пересування прикордонних патрулів, місця знаходження камер зовнішнього спостереження, які розташовані на державному кордоні між Україно та Республікою Молдова, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може безперешкодно залишити територію України поза офіційними пунктами пропуску.

Крім того, ОСОБА_5 будучи обізнаним щодо місця проживання свідка, може незаконно впливати на свідка з метою зміни показів на користь ОСОБА_5 .

Крім того, підозрюваний, перебуваючи на волі, може розголосити відомі йому відомості, що містять державну таємницю, громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить в подальшому виконанню підозрюваним ОСОБА_5 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 , в умовах сьогодення, суспільний осуд, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити дії направлені на переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому з урахуванням викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. На запитання суду вказав, що не заперечує щодо визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що підозра оголошена ОСОБА_5 необгрунтована. Просив врахувати наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом огляду, ідентифікації та вручення від 30.05.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого у ОСОБА_5 вилучено грошові кошти (неправомірну вигоду); іншими матеріалами досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, проте раніше не судимий, одружений, має на утримані двох неповнолітніх дітей.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання,може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, та незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків з метою зміни їх показів, що унеможливлює обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, у тому числі цілодобовий домашній арешт, про застосування яких просила сторона захисту, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) діб з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 20:21 год. 30.05.2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 20:21 год. 29 липня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покластина ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: