Справа № 455/680/25
Провадження № 1-кп/455/164/2025
ВИРОК

Іменем України

06 травня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження за № 0000165 від 29.03.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`є Старосамбірського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не судимого, з вищою освітою, пенсіонера, вдівця

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 22 березня 2025 року, в першій половині дня, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись в лісовому масиві поблизу с. Тур`є Самбірського району Львівської області, а саме в кварталі №31 виділ № 10 Стрілківського лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс», маючи умисел на незаконну порубку лісу, порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, без відповідного на це дозволу, з використанням бензопили, зрізав три сироростучі дерева породи «Ялиця» та одне сироростуче дерево породи «Сосна» загальною кубомасою 2, 11 м. куб., чим заподіяв істотну шкоду інтересам Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області на загальну суму 38469, 27 гривень.

В подальшому, цього ж дня, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 за допомогою коня, шляхом трелювання (перетягування по ґрунту) перетягнув незаконно здобуту деревину - три хлисти дерев породи «Ялиця» та один хлист дерева породи «Сосна» загальною кубомасою 1,91м. куб. з лісового масиву на галявину, де розрізавши їх на дев`ять колод довжинами від 4 до 6 метрів, незаконно зберігав неподалік від свого житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 29 березня 2025 близько 06:30 год., маючи умисел перевезти незаконно заготовлену ним деревину на лісопильний об`єкт, завантажив її на двоосний причіп до трактора марки «Т-16», що належить ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_6 , та під час її перевезення, поблизу лісопильного об`єкту в с. Тур`є по вул. Центральна, 5 Самбірського району Львівської області, був виявлений та затриманий працівниками поліції.

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, тобто незаконну порубку дерев у лісах, перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.246 КК України. Докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і їх дослідження в судовому засіданні є недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що в кінці березня 2025 року він у лісовому масиві поблизу с. Тур`є зрізав бензопилою три дерева породи «Ялиця» та одне дерево породи « Сосна» та цього ж дня за допомогою коня перетягнув деревину на галявину де розрізав їх на дев`ять колод, які зберігав неподалік від свого будинку. 29.03.2025 зранку завантажив вказані колоди на причіп трактора марки «Т-16», який належить ОСОБА_5 , та під перевезення був виявлений та затриманий працівниками поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про вчинене ним, повністю відшкодував завдану шкоду, більше так вчиняти не буде. Просить суворо його не карати та не застосувати до нього покарання у виді штрафу, бо має невелику пенсію.

Представник потерпілого Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, 28.04.2025 року подав до суду клопотання в якому просить справу розглядати без участі представника потерпілої сторони.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме, що він раніше не судимий, вдівець, пенсіонер, єдиним джерелом доходу є невелика пенсія, має постійне місце проживання, за місцем проживання має позитивну характеристику. Суд також враховує його стан здоров`я, зокрема те, що він у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, є особою похилого віку.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд враховує, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні була адекватною, свої показання він надавав послідовно та змістовно, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою.

Суд враховує обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку), та відсутність обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання.

При призначені покарання суд враховує позицію прокурора, який в судовому засіданні просив призначити покарання для обвинуваченого у виді пробаційного нагляду.

Керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкцій ч.1 ст. 246 КК України, що на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Матеріальна шкода на суму 38469,27 гривень відшкодована добровільно, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №#0.0..1 АТ КБ « Приватбанк» від 03.04.2025 про сплату ОСОБА_4 суми у розмірі 38469,27 гривень.

Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 31.03.2025 арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Положенням ч. 9 ст. 100 КПК встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Пунктом 1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Пунктом 5 ч. 9 ст. 100 КПК України встановлено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У відповідності до вимог ч.10 ст.100 КПК, під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації, насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 ст. 96-1 визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані, як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи вищенаведені положення, суд вважає, що речові докази, а саме: дев`ять колод з яких 8 колод деревини породи « Ялиця» та 1 колода деревини породи « Сосна» - слід конфіскувати в дохід держави.

Щодо трактора марки Т-16 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, який згідно технічного паспорта належить ОСОБА_7 , однак фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , то цей речовий доказ слід повернути власнику (законному володільцю), з огляду на наступне. У матеріалах кримінального провадження відсутні дані про причетність власника ( фактичного власника) вказаного транспортного засобу до скоєння злочину, а також із матеріалів кримінального провадження не встановлено, що власник знав чи міг знати про використання даного транспортного засобу в незаконних цілях.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.1 ст.49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 31.03.2025 року на лісопродукцію в кількості 9 колод, 8 з яких породи «Ялиця», 1 породи «Сосна», наступної довжини: сосна- 6м, ялиця 6м, 6м, 6м 5м, 4м, 4м, 4м, 4м, загальною кубомасою 1,91 м.куб, які передано на зберігання лісничому Стрілківського лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_8 , за адресою: с.Тур`є, вул.Центральна, 5, Самбірського району Львівської області.

Речові докази, а саме:

- трактор марки Т-16 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, який згідно технічного паспорта належить ОСОБА_7 , однак фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 ;

- лісопродукцію в кількості 9 колод, 8 з яких породи «Ялиця», 1 породи «Сосна», наступної довжини: сосна- 6м, ялиця 6м, 6м, 6м 5м, 4м, 4м, 4м, 4м, загальною кубомасою 1,91 м.куб, які передано на зберігання лісничому Стрілківського лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_8 за адресою: с.Тур`є, вул.Центральна, 5, Самбірського району Львівської області конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1