Справа № 462/5479/24
Провадження №1-кп/944/734/25
15.05.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
у х в а л и в:
В провадженні Яворівського районний суд Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 10 травня 2024 року до ОСОБА_4 , було застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів до 07 липня 2024 року, який в подальшому ухвалою суду було продовжено до 14 лютого 2025 року. З урахуванням того, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до 14 лютого 2025 року не вбачається за можливе, виникає доцільність у продовженні такого запобіжного заходу. Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 09 червня 2023 року Франківським районним судом м. Львова за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення на став і знову вчинив корисливий злочин. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 травня 2024 року в період часу із 09:45 год. по 10:57 годин ОСОБА_4 маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попереднього змовою із невстановленою органом досудового розслідування особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року (із подальшими змінами та доповненнями) воєнного стану, шляхом пошкодження металопластикового вікна проник у коридор житлового будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно, викрав набір торцевих головок-біт 5-13 мм 1/4 під шуруповерт (9 штук), вартістю 146 гривень, електронасос «Малиш» модель «БВ 0,1-43-У5», вартістю 738,67 гривень, клей-піну професійну 60 секунд торгівельної марки «LACRYSIL», вартістю 219,11 гривень, рулетку геодезичну торговельної марки «Sparta» довжиною 30 м, вартістю 117,92 гривень, пилу дискову циркулярну марки дискову «Dnipro-М CS-185», вартістю 1750,00 гривень, дриль ударний торговельної марки марки «BOSH» модель «GSB 13RE», вартістю 1573,00 гривень, рулетку з скловолоконною стрічкою торговельної марки «Ultra Steel» 30 м х 13 мм, вартістю 77,87 гривень, круг зачисний для обробки поверхонь, діаметром 100мм, вартістю 110,33 гривень, плоскогубці довжиною 160 мм, вартістю 66,67 гривень, подовжувач на дві розетки довжиною 15 м., вартістю 352,70 гривень, мотузку плетену довжиною 7 м., вартістю 39,19 гривень, глибинний вібратор для бетону марки «AL-FA ALID-216», вартістю 1639,20 гривень, сумку червоного кольору, вартістю 50,00 гривень. Із горища будинку ОСОБА_4 викрав кабель силовий марки «ВВН нп 4х40 мм2» довжиною 44 метра, вартістю 3576,32 гривень, подовжувач з патроном та лампою розжарюваною, довжиною кабеля 16,3 м., вартістю 366,75 гривень, струбцину столярну з гвинтовим механізмом розмірами 50х150мм та струбцину столярну із швидкозатискним механізмом розмірами 150х280х45 мм марки «МТХ», вартістю 203,00 гривень, степлер будівельний марки «УАТО УТ-7007» та набір скоб для степлера марки «Compass 10 мм тип 53 (а) 1000 шт», вартість яких 250,96 гривень, свердло по дереву перового розмірами 40х150мм, вартістю 40,09 гривень, набір ключів комбінованих торговельної марки INTERTOOL» розмірів 6-22 мм в кількості 12 шт., вартістю 353,10 гривень та один ключ комбінований торговельної марки «INTERTOOL» розмір 24 марки, вартістю 95,10 гривень. Із приміщення кухні будинку ОСОБА_4 викрав муфту з`єднувальну марки «Supra d25», вартістю 74,41 гривень, пластикову коробку із дриль-шуруповертом торгівельної марки «Dnipro-M» модель «CD-182Q» з двома акумуляторними батареями, вартістю 2083,33 гривень, рулетку з металевим полотном торговельної марки «INTERTOOL» 5мх19мм, вартістю 41,67 гривень, дві пари рукавиць з латексним покриттям торговельної марки «WERK» модель «WE2139H», розмір 10, вартістю 87,34 гривень, круга відрізного марки «Haisser A30R 180х2,5х22,2 мм» та круга відрізного алмазного марки «STERN F180S сегмент 180х2,2х7.2х22,23Н», вартістю по 118,67 гривень. Із ванної кімнати будинку ОСОБА_4 викрав насос циркуляційний торговельної марки «MYTEC» модель «ОТР 6/25S 130», вартістю 1812,00 гривень, електричний прилад реле-тиску «OPTIMA РС-59N», вартістю 1000,00 гривень.
В подальшому, за попередньою змовою із невстановленою органом досудового розслідування особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, котра знаходилася у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 передав через вікно коридору будинку, вкрадені вищевказані речі та вийшовши через вікно кімнати, взяв разом із невстановленою органом досудового розслідування особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме провадження, пакети із викраденими речами та вийшли із території подвір`я будинку, де ОСОБА_4 був затриманий перехожими.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 16 865, 48 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Виходячи із матеріалів кримінального провадження, прокурор вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки у разі визнання його вини йому безальтернативно загрожує покарання у виді позбавлення волі строком понад 5 років; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може незаконно впливати на свідків, зокрема жіночої статі, після повідомлення йому про підозру та реалізації свого права на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження йому відоме їхнє місце праці та проживання; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, на обґрунтування даного ризику слід зазначити, що підозрюваний вчинив новий умисний злочин через 6 днів після звільнення з установи виконання покарань за попереднім вироком, відтак демонструє відверту девіантну поведінку та вперте небажання ставати на шлях виправлення.
Окрім цього, під час досудового розслідування, здобуті вагомі, достатні, належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_4 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень. У разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, йому може загрожувати покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 8 років.
Також встановлено, що ОСОБА_4 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення умисних злочинів проти власності, зокрема: 29 березня 2012 року Залізничним районним судом м. Львова за вчинення кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України; до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 27 березня 2013 року Золочівським районним судом. Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 185 КК України; до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07 березня 2017 року Залізничним районним судом м. Львова за вчинення кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України; до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. 15 грудня 2017 року Яворівським районним судом. Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 185 КК України; до покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі. 09 червня 2023 року Франківським районним судом м. Львова за вчинення кримінальних правопорушень ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України; до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, що свідчить про відверто виражену девіантну поведінку підозрюваного, та його вперте небажання ставати на шлях виправлення. З метою забезпечення належного та неухильного виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на наявність ризиків, а також неможливості застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, необхідно продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив таке задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
На обґрунтування клопотання зазначає, що ризики, наведені в клопотанні нічим не підтверджені, прокурор не навів жодних належних доказів, що ОСОБА_4 може впливати на свідків чи вчиняти інші злочини. Крім цього, зазначив, що тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 не може сама по собі слугувати єдиним чинником щодо виправдання можливості подальшого продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім цього прокурором не доведено, чому не можна застосувати більш м`який запобіжний захід, для прикладу - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають батьки обвинуваченого та надали згоду щодо можливості застосування судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у зазначеному житлі. Зазначив, що розмір застави хоч і мінімальний, проте обвинувачений чи його сім`я не мають змоги її внести. Цілодобовий домашній арешт забезпечить повне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що за час перебування під вартою у нього погіршився стан здоров`я, він усвідомив помилку та прагне змінити своє життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника. Пояснив, що він з ОСОБА_4 перебувають в СІЗО у сусідніх камерх. Знає, що стан здоров`я брата погіршився, загострилась алергія, йому потрібен догляд, дієта, які в умовах СІЗО неможливо забезпечити.
У судовому засіданні допитаний в порядку ч. 2 ст. 193 КК України свідок ОСОБА_7 , батько обвинуваченого, не заперечував щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає з дружиною, яка також не заперечує. Дачна земельна ділянка належить йому на праві приваної власності, будинок не приватизований, будівництво не закінчене. Площа будинку 75 квадратних метрів, три житлові кімнати, кухня, ванна та туалет. Вказав, що розуміє, що об`єкт нерухомості буде обтяжений у зв`язку з перебуванням особи, щодо якої застосований запобіжний захід та розуміє, що місце перебування сина можуть перевіряти правоохоронні органи.
Прокурор заперечив щодо зміни запобіжного заходу. Зазначив, що обвинуваченому визначено розмір застави, як альтернативу, у мінімальному розмірі. Дана сума може забезпечити виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.
Суд, оцінивши доводи клопотань, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково, а клопотання захисника задовольнити повністю з таких підстав.
10 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб - до 07 липня 2024 включно.
Строк дії ухвали від 20 березня 2025 року закінчується 18 травня 2025 року.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого..
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.
Стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі (рішення ЄСПЛ у справі Хайредінов проти України ).
Відповідно до практики ЄСПЛ запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту є рівнозначними заходами за ступенем обмеження особистої свободи.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи зі своєї позиції захисту, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим існує необхідність у обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу. Водночас, суд вважає надмірним засобом забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час. Враховуючи наявність встановлених судом ризиків, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його особу, майновий та сімейний стан, соціальні зв`язки, той факт, що батько не заперечує щодо домашнього арешту за місцем його проживання, обставини самого злочину, а також дисципліновану поведінку під час розгляду справи в суді, суд вважає, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 буде застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суддя також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати до прокурора або суду за кожною вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 314,-315, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Львова, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 15 липня 2025 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду;
прибувати на виклики суду за першою вимогою;
утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 15 липня 2025 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали надіслати для виконання до Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1