Провадження № 1-кп/344/1207/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іваниківка, Богородчанського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні нікого немає, депутатом та особою з інвалідністю не є, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням установлено, що 01 липня 2025 року близько 19 години 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf» ресєтраційний номер НОМЕР_2 , рухався у лівій смузі руху по вул. Довженка у м. Івано-Франківську в напрямку до вул. Гетьмана Мазепи, зі сторони вул. Чорновола. Ділянка дороги, по якій рухався ОСОБА_4 , має по дві смуги для руху в кожному напрямку, зустрічні потоки транспортних засобів розділені між собою дорожньою розміткою 1.3 та 1.16.1 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР), а попутні напрямки руху розділені між собою дорожньою розміткою 1.5. ПДР України

У цей час, у попутному напрямку, попереду автомобіля марки «Volkswagen Golf» ресстраційний номер НОМЕР_2 , рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter». При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік будинку № 16 по вул. О. Довженка в м. Івано-Франківську та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» ПДР України водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», почав зменшувати рух, надаючи перевагу у русі пішоходам ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які переходили проїзну частину дороги вул. Довженка зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

У відповідності до вимог п. 4.16 а) ПДР України, пішоходи ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час переходу проїзної частини позначеної нерегульованим пішохідним переходом, мали перевагу у русі.

Водій ОСОБА_4 , наближаючись до пішохідного переходу, перестроїв автомобіль у праву смугу руху та маючи технічну можливість завчасно виявити пішоходів, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, будучи проінформований інформаційно-вказівними знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Мішохідний перехід», проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу.

При цьому, ОСОБА_4 порушив наступні вимоги пунктів ПДР України:

п. 1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 б), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 4.16 а) в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п. 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.3, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 18.1, де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

п. 18.4, про те, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_4 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої малолітній потерпілий ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичного експерта, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої ноги із переломами велико-та малогомілкової кістки в нижній третині, без зміщення та саднами в цій ділянці, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент.

Захисник просив задоволити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності. Також, просив заходи забезпечення кримінального провадження скасувати.

Обвинувачений підтримав думку захисника. Свою вину у вчиненому визнав повністю та беззастережно, щиро розкаявся, просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, правові наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Законний представник потерпілого не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого. Обвинувачений в повній мірі добровільно відшкодував завдану шкоду і вони примирилися.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив щодо примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, він примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану ним шкоду, тому на підставі ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а згідно з ч. 1 ст. 286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Так, згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відтак кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України, є необережним нетяжким злочином та слід врахувати характеризуючі дані про обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, на диспансерному обліку в психоневрологічних та наркологічних закладах не перебуває, не працює, одружений, з середньою освітою, на утриманні нікого немає, депутатом та особою з інвалідністю не є, раніше не судимий.

Дане кримінальне правопорушення, пов`язане з порушеннями правил безпеки дорожнього руху.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 не керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У той же час в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності й під час судового провадження він примирився з потерпілим ОСОБА_6 та добровільно повністю відшкодував завдану ним шкоду.

Ураховуючи наведене, є всі правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_6 ..

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Окрім цього, згідно з вимогами ст.ст. 124, 126 КПК України на обвинуваченого слід покласти процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно - скасувати.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 314, 370, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , а кримінальне провадження щодо обвинуваченого на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.07.2025 року (справа № 344/11591/25) - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Golf» ресєтраційний номер НОМЕР_2 (постанова слідчого від 01.07.2025 року) вважати повернутим ОСОБА_4 .

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її оголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 вересня 2025 року.

Головуюча суддя ОСОБА_10