Справа № 166/582/25
Провадження № 1-кп/168/61/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в ОСОБА_6 в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за № 0000064 від 19.02.2025, про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Прохід, Ратнівського району, Волинської області, зареєстрованого і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

за ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2025 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в коридорі власного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних стосунків, в ході сварки, утримуючи в правій руці кухонний ніж, умисно наніс ним один удар в ліву частину черевної порожнини ОСОБА_7 , який в той час стояв навпроти нього, спричинивши ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням судин брижі тонкої кишки, стінки тонкої кишки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що визнає вину у вчиненні злочину, просить вибачення в потерпілого і кається у вчиненому. Водночас заявив, що має проблеми з артеріальним тиском, через такий стан здоров`я іноді не пам`ятає деякі події. Напередодні подій вживав алкоголь, а в день подій вживав спиртову настойку воскової молі, і тому не пам`ятає тих подій, що відбулись 19.02.2025 р., а саме, що потерпілий приходив до нього додому та того, як наносив тілесне ушкодження потерпілому, пам`ятає події з моменту, коли вийшов з будинку до працівників поліції, які відразу одягли йому наручники. Про те, що не пам`ятає присутність потерпілого він повідомляв суду ще в першому судовому засіданні. Не міг повірити, що він здатний на такий вчинок як нанесення тілесних ушкоджень. Усвідомлює наслідки вчиненого. У призначенні покарання покладається на розсуд суду, але просить пом`якшити йому покарання та не карати суворо. Відсутність чіткої позиції по суті обвинувачення в суді та розбіжність своїх показань в судовому засіданні пояснює тим, що вперше опинився на лаві підсудних, погіршенням стану здоров`я, збігом сімейних обставин, через що не зорієнтувався в ситуації, і, крім того, піддався впливу сусідів по камері, які давали йому поради. Проте, запевнив, що щиро кається у вчиненому і просить пробачення за вчинене у всіх і в потерпілого.

Окрім показань, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання про те, що його дружина повідомила, що обвинувачений забрав її матері велосипед. Він на прохання дружини приїхав до будинку обвинуваченого, хотів вмовити обвинуваченого повернути цей велосипед. Сказав обвинуваченому віддати велосипед, він не захотів віддати. Тоді він зайшов всередину в будинок. У приміщенні коридору (прихожої) обвинувачений вдарив його в живіт якимось предметом. Він подумав, що це викрутка. Виявилось, що це був ніж. Ножа в руках обвинуваченого він не бачив, очевидно, що обвинувачений тримав ножа в рукаві. Чому обвинувачений наніс йому тілесне ушкодження не знає. Можливо причина в тому, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки чути було запах алкоголю. Він відчув пекучий біль в животі, вийшов на вулицю з будинку, схилився на паркан, почувався погано, тут вже підійшла дружина та інші люди, які приїхати проводити ремонтні роботи котла. Вони допомогли йому сісти на крісло, дружина викликала швидку. В животі відчував різкий біль, побачив, що мав порізаний живіт, видно було через проріз кишки. До обвинуваченого не має претензій, це брат його дружини, пробачив йому і просить не карати суворо, призначити покарання із застосуванням іспитового строку.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дала показання по те, що обвинувачений є її рідним братом. Зловживає алкоголем. Вона запідозрила брата у викраденні велосипеда, тому зателефонувала чоловікові і просила приїхати, щоб відібрати в обвинуваченого велосипед. Чоловік пішов до будинку обвинуваченого, зайшов всередину, а коли вийшов з будинку, то тримався за живіт, схилився до паркану. Вона побачила, що в чоловіка на животі є рана, видно кишки. Чоловік сказав, що обвинувачений вдарив його викруткою. Моменту заподіяння удару і розмови чоловіка з обвинуваченим не бачила.

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що коли він приїхав до будинку обвинуваченого ремонтувати котел і зайшов на подвір`я, то на подвір`ї був потерпілий та його дружина, яка повідомила, що обвинувачений наніс поранення потерпілому, коли дружина підняла куртку потерпілого, то на животі була рана і кров. Він підійшов до дверей будинку, які були зачинені, з середини будинку до дверей підійшов обвинувачений і сказав, що сам розбереться в ситуації, тому сказав їхати додому. Приїхали поліція та швидка і почали підходити інші люди. Чи виходив обвинувачений з будинку не бачив.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що коли приїхав з ОСОБА_9 до будинку обвинуваченого ремонтувати котел, то на подвір`ї була дружина потерпілого, потерпілий тримався за живіт, дружина сказала, що потерпілого вдарив обвинувачений і просила викликати швидку, що він і зробив та відразу пішов зустрічати поліцію та швидку, що відбувалось на подвір`ї далі не бачив.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про нанесення її чоловікові ОСОБА_7 ОСОБА_4 19.02.2025 р. тілесних ушкоджень колючо-ріжучим предметом, чим спричинено поранення черевної порожнини.

Згідно з повідомленням про травму невиробничого характеру, скерованого в поліцію 19.02.2025 р. о 11.30 год. ОСОБА_7 звернувся до медичного закладу з діагнозом проникаюча рана живота, зі слів порізав брат брата.

Згідно з протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 20.02.2025 р. повідомив, що ОСОБА_4 , в с.Прохід по вул. Польова, 2, умисно наніс йому один удар колюче-ріжучим предметом, спричинив йому проникаюче поранення черевної порожнини.

Згідно з повідомленням КМП «Ратнівська ЦРЛ» ОСОБА_7 госпіталізований 19.02.2025 р. о 12.10 год. з діагнозом: проникаюче ножове поранення передньої стінки черевної порожнини.

Під час огляду медичної карти потерпілого, зафіксованого у протоколі огляду від 10.04.2025 р., оглянуто медичну карту, в якій вказані відомості про стаціонарне лікування потерпілого, дата госпіталізації 19.02.2025 о 12.10 год., дата виписки 04.03.2025 р. Вказана медична карта є речовим доказом в кримінальному провадженні.

Згідно з висновком експерта № 30 судово-медичної експертизи від 20.02.2025 р., встановлено, що потерпілий отримав такі тілесні ушкодження проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням судин брижі тонкої кишки, стінки тонкої кишки. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок травматичної дії, можливо в термін та при обставинах вказаних в постанові. Тілесні ушкодження потерпілого відносяться до категорії тяжких по ознаці небезпеки для життя в момент заподіянні (а.с.159).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2025 потерпілий розповів та показав механізм заподіяння йому обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме показав, що він прибув до будинку ОСОБА_4 з метою переконати останнього повернути велосипед, якого той вкрав, останній поводив себе агресивно. Коли потерпілий зайшов всередину будинку, то в приміщенні коридору між ними виник конфлікт, в ході якого він посадив обвинуваченого на стілець, а обвинувачений при цьому наніс йому удар в область черевної порожнини, він відчув пекучий біль, подумав що удар був нанесений викруткою. Після цього потерпілий вийшов на вулицю, сперся на огорожу. При цьому потерпілий показав на статистові спосіб завдання удару.

Згідно з висновком експерта №51 (додаткова) судово-медичної експертизи від 09.04.2025 р. експертом на підставі постанови слідчого про призначення експертизи, даних висновку судово-медичного експерта № 30, протоколу проведення слідчого експерименту від 04.04.2025 р. за участю потерпілого, даних медичної документації, доведено, що не виключається можливість, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 утворились при обставинах вказаних потерпілим під час проведення слідчого експерименту з ним.

Згідно з інформацією з системи запису та прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, до ГУНП у Волинській області надійшла 19.02.2025 р. о 11.16 год. та о 11.23 год. інформація по факту нанесення тілесний ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Так ОСОБА_8 повідомила про викрадення велосипеда, у вчиненні крадіжки підозрює брата ОСОБА_4 . Також працівник екстреної допомоги повідомив про отримання виклику, а саме про поранення в живіт чоловіка, ніби то викруткою. Згідно з постановою слідчого від 10.04.2025 р. лазерний диск з вказаними аудіозаписами визнаний речовим доказом.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 04.04.2025 за участю свідка, ОСОБА_8 розповіла, що її чоловік пішов до будинку обвинуваченого з метою забрати велосипед, де між ними виник конфлікт, а після того, як чоловік вийшов з будинку, то в нього була рана на животі, моменту заподіяння удару не бачила. Вказані свідком обставини вона підтвердила, будучи опитаною як свідок, в судовому засіданні.

Згідно з протоколом добровільної видачі від 19.02.2025 р. на одязі потерпілого ОСОБА_7 кофті та футболці виявлено пошкодження тканини, поздовжній отвір довжиною 1,5 см., а також розріз від медичного втручання.

У ході огляду місця події (протокол від 19.02.2025) господарства по АДРЕСА_1 , виявлено поблизу лавки на подвір`ї сліди речовини бурого кольору, зроблено відповідні змиви. Всередині будинку вилучено взуття, два ножі, металевий лом.

У ході огляду місця події (протокол від 19.02.2025) господарства по АДРЕСА_2 , виявлено сліди взуття, з якого зроблено зліпок.

У ході огляду місця події (протокол від 19.02.2025) господарства по АДРЕСА_3 , виявлено велосипед, з ручок якого зроблено змиви взуття, з якого зроблено змиви, також зроблено гіпсові зліпки слідів взуття.

Згідно з висновком 35-мк від 09.04.2025 р. при проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження в вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням судин брижі тонкої кишки, стінки тонкої кишки. На одязі потерпілого, а саме на правій поличці кофти та на футболці спереду справа виявлено по одному колото-різаному пошкодженню, які утворились від одноразової дії плаского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа з лезом і обушком, максимальна ширина клинка в межах його поринання не менше 2,0 см і обушок з добре вираженими ребрами в межах 2 мм (дані характеристика наявні в ножа № 2). Тілесне ушкодження на тілі ОСОБА_7 могло утворитись від дії ножа №2 (з червоно чорною ручкою) представленого на дослідження. Тілесних ушкоджень, які утворились від дії металевого лому не виявлено.

Таким чином, перелік тілесних ушкоджень та час і місце, спосіб та механізм їх утворення, що вказані в обвинувальному акті, повністю підтверджуються наведеними вище доказами. Надані суду докази є належним та допустимими, узгоджуються між собою.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки його дії виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкодженнях, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Щодо обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує таке.

Прокурор просять врахувати, що обвинувачений під час досудового слідства не давав показання, не визнавав вини у судовому засіданні, а визнав вину лише під тиском зібраних щодо нього доказів, що не свідчить про його каяття.

Захисник звертає увагу суду на те, що обвинувачений повністю визнав факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, не відмовлявся від надання показань в ході досудового розслідування, а повідомив про готовність їх надавати безпосередньо суду під час судового розгляду. Деякі неточності в показаннях обвинуваченого пов`язані перш за все зі станом сильного алкогольного сп`яніння, в якому він перебував, через який він не пам`ятає тих подій, про що неодноразово повідомляв суд. А також зі станом здоров`я, погіршенням слуху та зору, в тому числі обвинувачений має проблеми з високим артеріальним тиском, що на фоні вживання алкоголю, спричинило певний стан та провали в пам`яті, і впливає надалі на стан здоров`я. Окрім того, обвинувачений має проблемні стосунки з членами сім`ї, пов`язані з розірванням шлюбу та поділом майна, син воює в ЗСУ, він вперше опинився в суді, піддався впливу осіб, з якими утримується в одній камері. Проведення засідань в режимі відеоконференції також не сприяло належному розумінню досліджуваних в суді питань. Обвинувачений не спотворював обставин справи і не приховував їх, хоча мав таку можливість, адже свідків вчинення злочину немає, тому не погоджується з доводами прокурора про зізнання саме під тиском доказів.

Суд погоджується з доводами сторони захисту та обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Щодо доводів прокурора про те, що таке визнання вини відбулось під тиском досліджених доказів, то суд враховує позицію Верховного Суду від 23.01.2024, викладену в справі № 283/2169/19, згідно з якою для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття. Обвинувачений пояснив свою позицію в судовому засіданні, попросив пробачення в потерпілого, чим довів суду, що щиро розкаюється в вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказана обставина підтверджена висновком спеціаліста (а.с.112).

Щодо виду та розміру покарання суд виходить з наступного.

Правила призначення покарання визначені ст. 65 КК.

Так, відповідно до ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому також враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд повинен враховувати, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 65 КК, обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідності, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, на час інкримінованих йому дій ознак будь-яких психічних захворювань не виявляв, і в даний час не виявляє, примусових заходів медичного характеру не потребує, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення домашнього насильства, а також враховує вік обвинуваченого. Також суд враховує що обвинувачений, вчинив умисний тяжкий злочин, наявність обтяжуючої та пом`якшуючих покарання обставин.

Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 121 КК України, в розмірі, наближеному до мінімального. Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме положенням ч. 2 ст.65 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України передбачено, що якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Окрім тяжкості злочину, суд враховує позицію потерпілого, який просить призначити покарання із застосуванням іспитового строку, претензій до обвинуваченого не має, пробачає обвинуваченому, про що повідомляв суд особисто у судовому засіданні та подавши додатково письмову заяву.

Згідно з висновком досудової доповіді органу пробації виправлення обвинуваченого без обмеження чи позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, хоча ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Таким чином, на виконання положень ст. 75 КК України, враховуючи характер і тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його вік (майже 60 років), обставини справи, в тому числі позицію потерпілого щодо покарання, середній ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все таки можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою.

Враховуючи обставини злочину та його тяжкість, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25.02.2025 необхідно скасувати в порядку вирішення долі речових доказів.

Витрати за проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК.

Відповідно до ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у випадку засудження до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а тому запобіжний захід обвинуваченому - тримання під вартою слід скасувати. Відповідно в клопотанні прокурора про обрання до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу в виді тримання під вартою відмовити.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, а саме:

-флісову кофту зеленого кольору, - повернути ОСОБА_4 ;

-флісову кофту чорного кольору, футболку сіру, шкарпетки сірого кольору, два гумових черевики, штани чорного кольору, - повернути ОСОБА_7 ;

-змиви речовини бурого кольору, змиви з керма, гіпсовий зліпок з зафіксованим слідом низу взуття та взуття чорного кольору 41 розміру знищити;

-металевий лом, два ножі, вилучені у ході проведення огляду місця події 19.02.2025 по вул.Польова, 2, с.Прохід, - повернути ОСОБА_4 ;

-велосипед рожево-фіолетового кольору повернути ОСОБА_8 ;

-лазерний диск з аудізаписами звернень на лінію «102» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - Медичну карту стаціонарного хворого потерпілого ОСОБА_7 , що зберігається в КНП «Ратнівська ЦРЛ» повернути КНП «Ратнівська ЦРЛ».

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25.02.2025 скасувати в порядку вирішення долі речових доказів.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 грн. за проведення судової трасологічної експертизи (висновок від 24.02.2025 № СЕ-19/103-25/2632-ТР).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1