Справа № 592/6463/25
Провадження № 1-кп/592/499/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000861, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

установив:

Формулювання обвинувачення пред`явленого ОСОБА_3 , визнаного судом доведеним.

У порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї рідної сестри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої.

ОСОБА_3 , неодноразово, вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї рідної сестри ОСОБА_6 , яка перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, напругою, острахом за свою безпеку, побоюванням та постійним очікуванням конфліктів з братом. Описані обставини зумовлюють порушення сну, апатію, відчуття безнадії, порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижують загальну якість життя ОСОБА_6 , ушкоджують її соціальне функціонування, спричиняють психологічні (моральні) страждання.

23.06.2024 приблизно о 19:55 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме кричав, принижував, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою.

У зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.06.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

19.08.2024 приблизно о 15:40 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме ображав, погрожував фізичною розправою, принижував, виражався нецензурною лайкою, кричав.

У зв`язку з чим на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства у сім`ї, ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї сестри ОСОБА_6

25.03.2025 близько 19:40 год. ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_6 , під час якої кричав, принижував, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, завдавши шкоди її психологічному здоров`ю.

На даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується порушенням загального морального стану, знервованістю, пригніченням, емоційним виснаженням, відчуттям безнадії, погіршенням стану здоров`я, побоюванням та очікуванням конфліктів з братом, що зумовлює порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку особи, яка опинилась в складних життєвих обставинах (втрата житла) та здійснює постійний догляд за особою з інвалідністю (сином) погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим знижується загальна якість її життя, спричиняють психологічні (моральні) страждання. Наявний у ОСОБА_6 на даний час емоційний стан психоемоційної напруги зумовлений, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з агресивною, поведінкою її брата. Конфліктна поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування негативних психоемоційних змін останньої.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно своєї сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя та емоційної залежності останньої суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання. Позиції сторін кримінального провадження. Мотиви суду.

У підготовчому судовому засіданні між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення від 07.05.2025.

Відповідно до умов угоди, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України: щире каяття, повне визнання вини, відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, тому сторонами угоди визначене узгоджене ними за ст. 126-1 КК України покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 126-1 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

При цьому, щодо вироку в частині покарання у виді штрафу, то остаточне покарання слід визначити у порядку ст. 71 КК із урахуванням того, що, в силу ч. 3 ст. 72 КК, штраф за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, його слід виконувати самостійно, але при цьому таке остаточне покарання, відповідно до абз. 2 п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

На підставі ст. 71 КК України при сукупності вироків суд призначає покарання, види якого передбачені ст. 51 КК України, за такими правилами: насамперед призначається покарання за знов вчинене кримінальне правопорушення, а потім до цього покарання суд приєднує повністю або частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченню за ст. 126-1 КК України, погодився на призначення узгодженого покарання, зазначив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_6 просила затвердити угоду про примирення. Зазначила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор просила затвердити угоду про примирення і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

За вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відтак згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання та можливість його понести.

Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та потерпілими у судовому засіданні.

Обвинувачений ознайомлений зі ст. 389-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є: щире каяття, повне визнання вини, відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є нетяжким злочином.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При цьому, у п. 8 Постанови ПВСУ № 7 від 24.10.2010 ВСУ звернув увагу на те, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Разом з тим, зважаючи, що кримінальне правопорушення було вчиненне ОСОБА_3 після постановлення обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми 05.04.2024, за яким він не відбув покарання у виді пробаційного нагляду, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 на підставі ст. 71 КК України та застосовуючи вимоги ч. 3 ст. 72 КК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК.

Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. 368, 371, 374, 376, 475, 615 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07.05.2025 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2024 у виді пробаційного нагляду до покарання за даним вироком, у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

З урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за даним вироком у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. - виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, відповідно до постанови слідчого від 04.04.2025, оптичний диск CD-R з аудіозаписом дзвінка на лінію «102» за фактом домашнього насильства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілою, її представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, 7 ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Копія виготовлена з автоматизованої системи документообігу суду

Вирок не набравзаконної сили

Помічник судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_7