ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1832/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/225/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2,3,4ст.190,ч.3ст.15ч.2 ст.190, ч.3ст.15ч.3ст.190,ч.1ст.353КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши, в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 10 червня 2025 року, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 08 травня 2019 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

в с т а н о в и в:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2025 року обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.), ч. 1 ст. 353 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 р.), та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.) - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.) - у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.) - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.) - у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.) - у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- за ч. 1 ст. 353 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 р.) у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2023 року, що змінений відповідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 07 березня 2019 року і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування ОСОБА_7 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2023 року, тобто з 14 січня 2022 року.

На підставі ст. 72 КК України в строк призначеного колегією суддів покарання ОСОБА_7 зараховано термін його попереднього ув`язнення з 06 березня 2020 року (з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по 28 квітня 2021 року (до моменту зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт), з 14 жовтня 2021 року (з моменту затримання згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2023 р) по 30 грудня 2021 року (до моменту втечі з-під варти), та з 14 січня 2022 року (з моменту затримання згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2023 року), по дату ухвалення вироку включно, тобто по 17 квітня 2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 29 квітня 2021 року по 26 червня 2021 року включно та з 30 червня 2021 року до 03 вересня 2021 року включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Задоволено клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 15 червня 2025 року.

На вказаний вирок суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

30 травня 2025 ухвалою Тернопільського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження у даній справі, а 09 червня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду.

Прокурор у кримінальному провадженні направив до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а 15 червня 2025 року, закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд, діючи відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України, вирішує питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, який підтримав подане клопотання і, з наведених у ньому підстав, висловив міркування щодо необхідності продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які не заперечують щодо продовження терміну дії даного запобіжного заходу; ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.), ч. 1 ст. 353 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 р.), за якими судом першої інстанції його визнано винним та засуджено до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Ухвалюючи вирок, судом першої інстанції задоволено клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 15 червня 2025 року.

За наведених обставин, на переконання колегії суддів, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, а більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

На даний час вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2025 року відносно ОСОБА_7 не набрав законної сили, а тому, враховуючи положення статей 177, 178 КПК України, з метою уникнення ризиків, які були встановлені в ході досудового розслідування, залишалися на стадії судового розгляду в суді першої інстанції та продовжують існувати на стадії апеляційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 197, 331 КПК України,

у х в а л и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2025 року визнано винним за ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008 р.), ч. 1 ст. 353 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07.04.2011 р.), строк тримання під вартою до 08 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до державної установи Чортківська установа виконання покарань (№ 26).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді