Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4232/25
Провадження № 1-кс/279/958/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000595 від 14.05.2025 року за ч.3 ст.114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні № 0000595 від 14.05.2025 року за ч.3 ст.114-2 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у зв`язку із заміною головуючого в колегіальному складі суду призначено на 10:00 годин 14.08.2025 у підготовчому судовому засіданні. Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 закінчується 09.08.2025 року.

Частиною 6 ст.199 КПК визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Оскільки судом не проведено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні, тому виникла необхідність передачі клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на розгляд слідчого судді.

На підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 14.07.2025 розгляд клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Згідно з клопотанням громадянка України ОСОБА_4 15.11.2024, перебуваючн у м. Коростень, Житомирської області, використовуючи власний мобільний телефон «Iphone 12», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 із інстальованою у ньому програмою для обміну повідомленнями та дзвінками «Telegram», зареестрованіна номер НОМЕР_3 , із обліковим записом під логіном « ОСОБА_7 », вступила в комунікативний зв`язок із користувачем цього ж застосунку із обліковим запасом під логіном « ОСОБА_8 », заресстрованим за номером НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку рф, яким є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представник спецслужб рф, та який здійснює збір інформації щодо військової техніки, oсобового складу та інших інфраструктурних об`єктів міста, в яких дислокуються представники правоохоронних органів, військовослужбовці ЗС Ухраїни та інших військових формувань.

Тобто, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про агресію рф проти України, вступивши у вищезгаданий діалог, повною мірою усвідомлювала, що користувач із обліковим записом під логіном ‹ ОСОБА_8 », зареестрованим за номером НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку рф, е представником країни aгpecopa, а співпраця з ним та передання йому будь-яких відомостей військового чи оборонного характеру явно зашкодятъ державній безпеці України, а також підтримає дії рф, спрямовані на завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України. Так, 16.11.2024 не пізніше 14 год 30 хв ОСОБА_4 , з корисливих мотивів здійснила з використанням встановленого на мобільний пристрій ОСОБА_4 застосунку «Timemaik», що здійснює автоматичну ввідмітку місцезнаходження, вказує дату, час, адресу та координати на місці яких було здійснено фото, фотофіксацію будівель міського районного відділу УСБ України в Житомирській області розташованих за адресами: Житомирська область, м. Коростень з відповідними координатами, після чого о 14 год 30 хв, використовуючи власний мобільний телефон із інстальованою у ньому програмою для обміну повідомленнями та дзвінками «Telegram», зареестрованими на номер НОМЕР_3 , із обліковим записом під логівом « ОСОБА_7 » передала відзняті фото користувачу із обліковим записом під логіном ‹ ОСОБА_10 », зареєстрованим за номером НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку рф, якнй належить представнику спецслужбрф ОСОБА_11 . У подальшому 16.11.2024 о 14 год 34 хв ОСОБА_4 відправила ОСОБА_9 за допомогою месенджеру «Telegram", знімок екрану із застосунку навігації «Google maps», на якому зображене місцезнаходження міського районного відділу УСБ України в Житомирській області. Надалі, 27.11.2024 ОСОБА_12 , продовжуючи peaлiзовувати свій злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, ix ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України aбо іншими уповноваженими державними органами, попрямувала до місця розташування Коростенського РУП ГУ ДСНС України в Житомирській області із дислокацією за адресою: Житомирська область, м.Коростень та з використанням мобільного додатку «Тimemarkr›, здійснила фотофіксацію вказаної будівлі, після чого, за допомогою мессенджера «Telegram» передала вказані фото представнику спецслужб рф ОСОБА_9 .

Отже, ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України aбo іншими уповноваженими державними органами, вчиненими в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою надання такої інформації представникам держави, щo здійснює збройну агресію протии України, за відсутності ознак державної зради aбo шпигунства, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.114-2 KK України.

Шевченківським районним судом м.Києва щодо обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

27.05.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.114-2 КК України переданий до суду. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.06.2025 року продовжено строк запобіжного заходу до 09.08.2025 року.

У клопотанні зазначено про продовження існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися з моменту обрання обвинуваченій запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що обгрунтованість підозри доведена зібраними досудовим розслідуванням доказами, за результатами чого складений обвинувальний акт, який скерований до суду. Акцентував увагу на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризик переховування обвинуваченої від суду, оскільки усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , невідворотність покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання її винуватою, остання з метою уникнення відповідальності може переховуватися та ухилятися від явки до суду. Також зазначає, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню полягає у тому, що не всі спільники встановлені, отже, ОСОБА_4 може повідомити їх про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, що стали їй відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення іншого правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 доводиться тим, що перебуваючи на волі обвинувачена може залишити Україну або продовжувати злочини проти основ національної безпеки України.

Отже, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, не перестали існувати, прокурор вказав, що обвинувачена, маючи вищу юридичну освіту, з огляду на обізнаність із законодавством, а також продовження воєнного стану в Україні не могла не усвідомлювати злочинність своїх дій та їх наслідки. Відомості щодо стану здоров`я, які б перешкоджали обвинувачену тримати під вартою, відсутні.

Обвинувачена в судовому засіданні пояснила, що не заперечує обставин інкримінованого їй правопорушення, однак вважає, що її діям надана необгрунтована оцінка. Вказала, що не має наміру ухилятися від суду, оскільки має малолітню дитину 4 років, яку виховує сама, акцентувала увагу на необхідності материнської турботи, оскільки втрачається зв`язок з дитиною, також вказала, що сама є особою молодого віку 22 років, успішно закінчила вищий навчальний заклад за спеціальністю "право", щиро розкаялася, сприяла досудовому розслідуванню, не має знайомих за кордоном, здала свій законодонний паспорт, крім того, має захворювання та потребує лікування. Просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що ризики, вказані прокурором мають лише ймовірний характер, а обвинувачена має на утриманні малолітню дитину, не має наміру ухилятися від суду, оскільки сприяла досудовому розслідуванню. За таких обставин, з огляду на молодий вік обвинуваченої вважає, що до неї можливо застовувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт із електронним засобом контролю.

Дослідивши зміст клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, її захисника, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У питанні визначення наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя враховує рішення ЄСПЛ , зокрема "Нечипорук і Йонкало проти України" (п. 175) в якому зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального праповорушення за ч.3 ст.114-2 КК України, а саме у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України aбo іншими уповноваженими державними органами, вчиненими в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою надання такої інформації представникам держави, що здіснює збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради aбo шпигунства, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000595 від 14.05.2025 скерований до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, підготовче засідання з розгляду якого не проведено у зв`язку зі зміною складу суду та перебування членів колегії у відпустці.

Слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення негативних для неї наслідків в умовах режиму воєнного стану може ухилятися від суду.

Ризик перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню та ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведений прокурором, оскільки ОСОБА_4 не працює, висунуте обвинувачення містить корисливий мотив, що не виключає подальшої протиправної поведінки з метою збагачення. Також слідчий суддя враховує, що остаточне коло осіб, які можуть бути співучасниками ОСОБА_4 наразі не встановлено, що не виключає можливості обвинуваченій попередити їх про своє викриття, та продовжити кримінальне правопорушення.

Наведені прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з пояснень учасників провадження, свідчить, на переконання слідчого судді, про існування ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчим суддею враховано, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті.

Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , те що інкримінований їй злочин становить особливу небезпеку, об`єктом посягання дій є національна безпека України, її дії хоча й не потягли тяжких наслідків, однак сприяли отриманню інформації представникам держави, щo здійснює збройну агресію протии України в умовах воєнного стану, а також наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на положення ч.1, п.4 ч.2 ст.183, ч. 6 ст.176, ст.199 КПК України слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на існування вагомості обвинувачення, а також з огляду на суттєвість встановлених ризиків щодо переховування від суду, а також ймовірності перешкодження встановленню всіх спільників обвинуваченої, ризик вчинення іншого чи продовження цього кримінального правопорушення, наявні обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_13 під вартою.

Враховуючи вагомість наданих стороною обвинувачення доводів на підтвердження обгрунтованості обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, тяжкість злочину, особу обвинуваченої, яка не має постійного місця проживання, не працює, не одружена, має на утриманні малолітню дитину, яка наразі виховується та утримується її матір`ю, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, з огляду на об`єкт посягання, а основи національної безпеки України в умовах воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи стосовно обвинуваченої на данному етапі судового розгляду, не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченої та не сприятимуть досягненню цілей та завдань кримінального провадження.

Доводи захисника та обвинуваченої про наявність міцних соціальних зв`язків, молодий вік, наявність дитини, вищої освіти, сприяння досудовому розслідуванню слідчий суддя оцінює недостатніми факторами для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки вони не стали стримуючим бар`єром до вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння проти основ національної безпеки. Крім того, продовження в Україні воєнного стану, з урахуванням загального об`єкта посягання на суспільні відносини, у якому обвинувачується особа, латентного характеру, способу, механізму дій, обставин скоєння правопорушення, може ускладнити здійснення контролю за обвинуваченою правоохоронними органами, в разі застосування до неї інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту з електронним засобом контролю. Обставин щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченої, які б перешкоджали їй перебувати та отримувати лікування в умовах тримання під вартою слідчим суддею не встановлені.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу слід задовольнити, а саме продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 25.09.2025 року.

Разом з тим, слідчий судя враховує, положення ч.3 ст.183 КПК України, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Право слідчого судді, суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема за ст.114-2 КПК України, належить до дискреційних повноважень слідчого судді, тому з урахуванням тривалості перебування ОСОБА_4 під вартою, відсутності у неї судимості, наявності на утриманні малолітньої дитини, слід дійти висновку про можливість застосування до обвинуваченої застави у мінімальному розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України, яка, на думку слідчого судді, дозволить запобігти зазначеним вище ризикам та досягти виконання завдань кримінального провадження.

Керуючись ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_14 про продовження застосування щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні № 0000595 від 14.05.2025 року за ч.3 ст.114-2 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 25.09.2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок суду.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави до25.09.2025 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченій, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_15