Справа № 203/4993/25
Провадження № 1-кп/0203/1931/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Центральний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі, в порядку дистанційного судового провадження, клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003128 05 березень 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003128 05 березень 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні зазначено, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву взводу солдатів резерву 101 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 26 вересня 2025 року, близько 19 години 45 хвилин, самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації підрозділу резерву 101 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 16 липня 2025 року.

16 липня 2025 року, солдат ОСОБА_4 , самостійно прибув до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Дніпро (Центральний район) та заявив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 командир вказаної військової частини надав письмову згоду на проходження служби ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки раніше не судимий. Відтак, наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної вiдповiдальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закриття кримінального провадження.

До клопотання додана письмова згода ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією у м. Дніпрі) про намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби підозрюваним. Враховуючи наведене, прокурор просив суд на підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, розуміє суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, і що це не є реабілітуючою обставиною.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку підозрюваного ОСОБА_4 , роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно звернувся із клопотанням до слідчого, про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності.

Також, слід взяти до уваги письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 , з якої вбачається, що прийнято рішення щодо надання згоди на проходження служби ОСОБА_7 у військовій частині НОМЕР_2 .

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За наведеного, враховуючи що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби останнім, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст.ст. 5, 12, 401 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження № 0003128 від 05 березень 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Після набрання ухвалою законної сили - зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно прийняти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1