Провадження № 1-кс/175/1266/25
20 серпня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчий порушує питання про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), однак перебував у фактичному володінні у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , телефон: НОМЕР_3 та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом та проведення його ремонтно-відновлювальних робіт.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.
17.08.2025 приблизно о 11:50 год., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, рухався проїзною частиною вул. Старогородська в м. Краматорськ, в напрямку від вул. Водоп`янова до вул. Лікарняна. Рухаючись у вказаному напрямку водій ОСОБА_5 , напроти магазину «АПЕЛЬСИН» в районні буд. 67 по вул. Старогородська м. Краматорська, скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину вул. Старогородська на пішохідному переході з права на ліво відносно руху автомобіля. В наслідок ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.
17.08.2025 в ході огляду місця події транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , однак перебував у фактичному володінні у ОСОБА_5 , був вилучений, та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Телефон: НОМЕР_3 .
Виходячи з того, що автомобіль марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, необхідно дослідити його та встановити ряд питань, а саме питання технічного стану автомобілю, автотехнічної експертизи, тому арешт зазначеного автомобіля, для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення вищезазначених експертиз із зазначеним транспортним засобом, неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події.
Відчуження автомобіля марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , створить загрози його приховування або ремонту, що неодмінно призведе до знищення слідів кримінального правопорушення.
Таким чином, є підстави вважати, що майно у вигляді автомобіля марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, так як воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вилучене майно має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:
- правову підставу для арешту майна;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.
Так само для оцінки мети поданого клопотання арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду 17.08.2025 місця події та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 транспортний засіб:
-автомобіль марки ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), однак перебував у фактичному володінні у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , телефон: НОМЕР_3 та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом та проведення його ремонтно-відновлювальних робіт.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1