Єдиний унікальний номер справи 194/766/25
Провадження № 1-кп/185/1162/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 15 квітня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівки, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.05.2016 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

-07.09.2016 Тернівським міським судомДніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.186, 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернівського міського суду від 25.05.2016, остаточно 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

-07.11.2017 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Тернівського міського суду від 07.09.2016 остаточно 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

-

-30.01.2018 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення покарання призначеного за вироком Тернівського міського суду від 07.11.2017, остаточно 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 05.07.2022 по відбуттю строку покарання.

-14.06.2023 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.70 КК України до позбавленням волі строком на 5 років. За ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.10.2023 залишений без змін.

-27.01.2025 звільнений від відбування покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Звільнений у зв`язку з фактичним відбуванням покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2025 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_3 самовільно зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , і яке на підставі приватної власності належить ОСОБА_6 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо порушення недоторканості володіння особи, скориставшись відсутністю нагляду з боку власника, заліз на дерево і через вікно проник до приміщення будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , без дозволу власника, маючи прямий умисел направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України.

06 квітня 2025 року о 08:29 год. у ОСОБА_3 , у період дії на території України режиму воєнного стану, на території літнього майданчику біля магазину «Капкан», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Осінна, буд. №1, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), реалізовуючи який він тоді ж і там же, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та з метою подолання опору зі сторони потерпілого із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, за допомогою фізичної сили, наніс удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на дерев`яну лавку, відчувши при цьому фізичний біль. Після чого ОСОБА_3 одразу відкрито, повторно викрав зі столу, за яким сидів потерпілий ОСОБА_7 мобільний телефон марки «ОРРО А74» модель ОРРО СРН2219, 4/128Gb, Mobile Phone Color Prism Black, imei №1: НОМЕР_1 ; imei №2: НОМЕР_2 вартість якого становить 3500 гривень, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на вказану суму. З викраденим телефоном ОСОБА_3 зник і розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи та за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав і пояснив, що в березні 2025 року він по дереву заліз до вікна і через вікно проник в будинок, в якому ніхто не проживав. В квітні 2025 року біля магазину «Капкан» в м. Тернівка він посварився з ОСОБА_7 і забрав мобільний телефон, який лежав на столі. Цей телефон він віддав незнайомому чоловіку. Він розумів, що вчиняє вказані дії в умовах воєнного стану. Він усвідомив вчинене, зробив для себе відповідні висновки, у вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальна шкода відшкодована, цивільний позов заявляти не буде, щодо покарання покладається на розгляд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду місця події, оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Досліджено протокол огляду місця події - територію літнього майданчику біля магазину «Капкан», яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Осіння, буд. №1. На фототаблицях зафіксовані столи біля магазину, за якими сиділи обвинувачений і потерпілий на момент відкритого заволодіння телефоном.

Суд переглянув відеозапис подій 06 квітня 2025 року на літньому майданчику біля магазину «Капкан», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Осіння, буд. №1. На відео о 08.28.00 год. зафіксований момент, коли ОСОБА_3 підходить до чоловіка, який знаходиться за сусіднім столом, наносить йому один удар, хапає телефон і біжить з території літнього майданчика.

Вказаний відеозапис з камер відеоспостереження території магазина «Капкан» був наданий слідчому на запит останнього і оглянутий відповідно до протоколу огляду 24 квітня 2025 року.

Відповідно до протоколу впізнання особи , потерпілий ОСОБА_7 впізнав за фотознімками ОСОБА_3 , як особу, яка 06 квітня 2025 відкрито викрала його мобільний телефон.

Протоколом огляду від 23 квітня 2025 року оглянуто мобільний телефон марки «ОРРО А74», добровільно наданий ОСОБА_8 , який придбав вказаний телефон у ОСОБА_3 06 квітня 2025 року.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованих злочинів, перебіг обставин вчинення зазначених злочинів, ступінь реалізації злочинних намірів обвинуваченого та наслідки їх вчинення.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 КК України і вину обвинуваченого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимий, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України відсутні.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статтей, за якими він обвинувачується із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання меншого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі, так як та обставина, що ОСОБА_3 систематично вчиняє кримінальні правопорушення, доводить неможливість його виправлення, на даний час, без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Застосований запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не підлягає змінам.

Строк обчислення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з 14 серпня 2025 року, зарахувавши в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 13 травня 2025 року (дня затримання) по 14 листопада 2025 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1782,80 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України - у вигляді двох років обмеження волі.

за ч. 4 ст. 186 КК України - у вигляді семи років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з 14 серпня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 13 травня 2025 року (дня затримання) по 14 серпня 2025 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 24 квітня 2025 року за № СЕ-19/104-25/16197-ТВ в сумі 1782,80 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок).

Речові докази: мобільний телефон марки «ОРРО А74» imei №1: НОМЕР_1 ; imei №2: НОМЕР_2 , який знаходиться в Павлоградському РВ ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до квитанції 155388, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 . Оптичний диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя ОСОБА_1