Справа № 279/2672/25
У Х В А Л А

24.06.2025 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000134 від 16.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення розміру застави, посилаючись на те, що з часу застосування і попереднього строку дії даного запобіжного заходу ризики, які стали підставою для ухвалення слідчим суддею відповідного рішення з цих питань, не зменшилися і продовжують існувати на даний час, а саме ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого у ході судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з наведених в ньому підстав.

Обвинувачений та його захисник щодо задоволення клопотання заперечили та просять замінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. При цьому захисник вказав, що стороною обвинувачення достатніми даними не доведено зазначені в клопотанні ризики, тобто не уявними або ж припустимими даними, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими належними та допустимими доказами. Вважає, що цілодобовий домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали, на які посилалися сторони, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.07.2025, включно без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою. В ч. 3 даної статті, зокрема, закріплено, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Оцінюючи доводи сторін, суд приходить до переконання, що ризики, які існували на час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, що виправдовує його тримання під вартою та унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, оскільки він не зможе забезпечити в повній мірі належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому суд враховує всі письмові докази, надані стороною захисту, та приймає до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, протокол опитування потерпілого захисником обвинуваченого, рапорт та висновок експерта. Проте відмічає про неможливість їх покладення в основу рішення по даному питанню, оскільки всі зазначені докази оцінювалися як слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, так і судом апеляційної інстанції за наслідками перегляду ухвали слідчого судді, а також і Коростенським міськрайонним судом при продовженні строку запобіжного заходу, на даний же час стадія кримінального провадження не змінилася.

Посилання захисника щодо відсутності ризику чинити тиск на свідків по причині допиту свідка ОСОБА_6 слідчим суддею теж не є переконливим, оскільки згідно реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні є ряд інших свідків.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, судом враховується також практика Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, зважаючи, що строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 11.07.2025, враховуючи, що підготовче засідання у вказаному кримінальному провадженні не проведено та судовий розгляд справи по суті не розпочався, не визначено обсяг доказів, які має дослідити суд, тому суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, і більш м`який запобіжний захід не може запобігти цим ризикам, та відповідно до висновку про наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 314-315, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький райсуд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1