У Х В А Л А

12 вересня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відритому підготовчому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004448, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 вересня 2025 року.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді також було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 вересня 2025 року.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлені клопотання про продовження строку тримання обох обвинувачених під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_7 не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просять замінити запобіжний захід на особисте зобов`язання або зменшити розмір застави. Свою позицію обґрунтовують тим, що перед затриманням обвинувачений отримав бойове осколкове порання і не отримує під вартою належного лікування. ОСОБА_5 повністю визнає себе винуватим в інкримінованому злочині та має наміру нікуди переховуватися. Захисник наголошує на відсутності тих ризиків, які оголошені прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 , який є діючи військовослужбовцем та обізнаний про способи перетину лінії бойового зіткнення, обвинувачуються у вчиненні групою осіб низки тяжких корисливих злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років. Окрім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені таких злочинів в період іспитового строку.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідні заперечення захисника судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

Ухвалою слідчого судді було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень та 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Клопотання про зміну розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 сторонами не заявлялися.

З урахуванням встановлених судом відомостей про особу обвинуваченого, його майнового стану, суд вважає, що призначений ОСОБА_4 розмір застави, який визначений у межах закону, з одного боку є помірним для обвинуваченого, а з іншого здатним достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується приписами ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, за якими розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення по справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, в якому суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

З урахуванням встановлених судом відомостей про особу обвинуваченого, його майнового стану, суд вважає, що призначений ОСОБА_5 розмір застави, який визначений у межах закону, з одного боку є помірним для обвинуваченого, а з іншого здатним достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Димитров, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого а адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк до 10 листопада 2025 року.

ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти у разі внесення ним застави у розмірі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Красноармійську, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 листопада 2025 року з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти у разі внесення ним застави у розмірі 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду.

Попередити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала в іншій частині окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

12.09.2025