Справа № 331/5415/15-к
Провадження № 1-кп/333/2/25
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000101, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Михайло-Лукашево Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до обставин, викладених у зміненому обвинувальному акті, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Так, органом досудового розслідуванням встановлено, що 25.06.2014 року ОУ ГУ ДФС у Запорізькій області заведена оперативно-розшукова справа (далі ОРС) №08-01-018/14 відносно директора та головного бухгалтера ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна». В рамках вказаної справи проводились оперативно-технічні заходи, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яку 19.01.2015 року передано в провадження ОСОБА_4 . За результатами зібраних матеріалів в ході ведення ОРС №08-01-018/14 СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області 05.01.2015 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна» за №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яке перебуває у провадженні старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_10 . У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 05.01.2015 року за ч. 3 ст. 212 КК України 19.01.2015 року старшим слідчим СУ ОСОБА_10 надано доручення начальнику ОУ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_11 про проведення слідчих дій, здійснення яких 21.01.2015 року останнім було доручено старшому оперуповноваженому в ОВС оперативного управління ГУ ДФС в Запорізькій області ОСОБА_4 . Крім того, 04.02.2015 року ОСОБА_4 отримав доручення №65/08-01-09-02-59т старшого слідчого ОСОБА_10 на проведення негласних слідчих (розшукових) дій в рамках вказаного провадження. Після отримання гласної та негласної інформації по кримінальному провадженню та ОРС, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він не наділений повноваженнями щодо прийняття рішень у кримінальному провадженні, а також не маючи повноважень та можливості вжиття заходів до вчинення процесуальних дій іншими службовими особами завдяки своєму службовому становищу, вирішив заволодіти грошовими коштами директора ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна» ОСОБА_8 шляхом обману, а саме під виглядом одержання неправомірної вигоди від директора ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна» ОСОБА_8 , за уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. З метою реалізації злочинного умислу, а також уникнення можливості викрити його у вчиненні злочину та неможливості притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 вирішив залучити ОСОБА_6 в якості пособника у вчиненні вказаного злочину. Так, ОСОБА_4 вирішив, що за допомогою ОСОБА_6 , через останнього, він повідомить ОСОБА_8 про наявність проведення оперативно-розшукових заходів відносно нього та головного бухгалтера товариства в рамках кримінального провадження та сприятиме унеможливленню притягнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ст.212 КК України, нібито за умови передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 10000 доларів США. В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, виготовив власноруч у невстановлений час та спосіб друковані зведення, в яких містились взяті ним з ОРС №08-01-018/14 відомості щодо телефонних розмов та повідомлень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Приблизно в середині лютого 2015 року ОСОБА_12 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлений час зустрівся з ОСОБА_6 та повідомив останнього про наявність ОРС, кримінального провадження, а також проведення оперативно-технічних заходів та негласних слідчих (розшукових) дій відносно службових осіб ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна». Так, за задумом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 мав повідомити директора ОСОБА_8 про те, що відносно нього та головного бухгалтера товариства проводились оперативно-розшукові заходи та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ухилення від сплати податків, зборів та на підтвердження цього надати ОСОБА_8 виготовлені власноруч зведення, в яких містились відомості щодо телефонних розмов та повідомлень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_6 мав повідомити ОСОБА_8 вимоги ОСОБА_4 щодо розміру грошових коштів, які необхідно передати для вирішення питання щодо уникнення від кримінальної відповідальності та її передачі безпосередньо ОСОБА_6 . Виконуючи свою роль пособника у вчиненні вказаного злочину, 27.02.2015 року, приблизно об 11-00 годині, ОСОБА_6 прибув до головного офісу ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна», розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна (Дзержинського), 1/6. Знаходячись за вказаною адресою, він звернувся до директора вказаного товариства ОСОБА_8 та повідомив, що відносно нього та головного бухгалтера товариства проводились оперативно-розшукові заходи та зареєстровано кримінальне провадження за фактом ухилення від сплати податків, зборів та у подальшому для нього можуть настати негативні наслідки. На підтвердження своїх слів, ОСОБА_6 надав для ознайомлення документи отримані від ОСОБА_4 , під виглядом таємних зведень, в яких містились відомості щодо телефонних розмов та повідомлень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Окрім цього, ОСОБА_6 додав, що для уникнення подальшого кримінального переслідування ОСОБА_8 повинен передати йому грошові кошти у сумі 10000 доларів США для осіб, які можуть йому допомогти у цьому питанні. 16.03.2015 року, приблизно о 13-30 годині, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, перебуваючи в салоні автомобіля «BMW» 530І/Е60, д/н НОМЕР_1 , який знаходився напарковці біля кафе «Венеція», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42а, одержав від директора ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна» ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 220000 грн., що більше ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є значною шкодою, за вжиття ОСОБА_4 заходів для уникнення від кримінальної відповідальності службових осіб ТОВ «ДМЗ Мілеста-Україна», хоча в дійсності останній не мав наміру здійснювати такі дії, оскільки не мав таких повноважень. В подальшому, у той же день, близько 17-15 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в салоні автомобіля «BMW» 5301/Е60 д/н НОМЕР_1 , припаркованому біля будинку № 19а по вул. Героїв Сталінграда у м.Запоріжжі, на виконання попередньої домовленості, передав ОСОБА_4 частину отриманих грошових коштів в сумі 100000 грн. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Суду пояснив, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання з огляду на перебіг строку давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, зазначивши, що станом на теперішній час, строки давності, передбачені ст. 49 КК України, сплили та не переривались.

Судом у відповідності до положень КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за наведених у клопотанні підстав, роз`яснено права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною і закон надає йому право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку, однак обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вивчивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання захисника та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з таких підстав.

Суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність та якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), останні поділяються на кримінальні проступки та злочини.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 відноситься до нетяжкого злочину.

Статтею 44 КК України визначені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме: особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пункту 3 ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років), якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, щодо обставин, які мали місце 16.03.2015 року. При цьому судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, для зупинення або переривання строків давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду.

У зв`язку із чим, суд вважає, що на даний час сплили, диференційовані у ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що є безумовною підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, а норма ст. 49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд вважає, що клопотання захисника і обвинуваченого є обґрунтованим, а тому на підставі ст.49 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Інших відомостей, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наведених вище обставин суду надано не було.

Керуючись ст. ст.284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000101, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Повідомити відповідний орган адвокатського самоврядування про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_4 , який є адвокатом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1