Справа № 697/957/25
Провадження № 1-кп/697/136/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000064 від 26.03.2025 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Канівського району Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю не являється, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26.03.2025 близько 09:00 год, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на зупинці «Гаражі» громадського транспорту, що по вул. Енергетиків в м. Канів Черкаського району Черкаської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбав шляхом знахідки на землі блістер із 3 (трьома) таблетками білого кольору, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів №СЕ-19/124-25/4856- НЗПРАП від 03.04.2025 містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,071 г, які поклав до лівої кишені рукава куртки, в якій був одягнений, та продовжував незаконно зберігати при собі вищевказаний наркотичний засіб без мети збуту до моменту його затримання працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області 26.03.2025 о 10 год 10 хв поблизу Комунального підприємтсва «Міський ринок», що по вул. Енергетиків, 5а в м. Канів Черкаського району Черкаської області, в порядку ст. 298-2 КПК України, в ході якого проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_3 та вилучено до відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, вищевказаний наркотичний засіб, що знаходився в лівій кишені куртки останнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про що подав письмову заяву, складену у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості, наслідки правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Одночасно судом враховується те, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено як альтернативні такі види основних покарань: штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд, обмеження волі.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 має стабільні та достатні джерела доходу, які б надавали можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає призначення покарання у виді штрафу є недоцільним.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 не працює, відповідно до ст. 57 КК України призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим.

Натомість призначення покарання у виді обмеження волі є занадно суворим покаранням для обвинуваченого та не відповідатиме принципу індивідуалізації.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з основних засад призначення покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити в межах санкції правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-25/4856- НЗПРАП від 03.04.2025 у сумі 1989,75 грн- необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для його застосування судом не встановлено.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 до пробаційного нагляду такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 1989,75 грн стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Речові докази:

- три таблетки білого кольору, які містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - матадон, масою ( в перерахунку на основу) в таблетках становить 0,071 г, які передані до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - знищити;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляціної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1