Справа № 357/6972/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0000800 від 02.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в готелі «Рось» за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:06.05.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.01.2025 вирок скасовано в частині ч. 4 ст. 185 КК України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . 4 ст. 185 КК України, а під час судового розгляду учасниками кримінального провадження укладена угода про визнання винуватості, за письмовою згодою потерпілого.

Так, встановлено, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Проте, 01 квітня 2025 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебував за місцем свого проживання, а саме в будинку АДРЕСА_3 , та в цей час у останнього виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме коштів належних ОСОБА_6 , котрий проживав спільно з ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, в кімнаті в якій спільно проживає з ОСОБА_6 , скориставшись тим, що останній відпочиває, з кишені його штанів вчинив крадіжку коштів в сумі 14 000 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 14 000 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

17.07.2025 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 17.07.2025 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду під час судового розгляду, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 17.07.2025.Повністю визнав цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої не заперечував проти затвердження угоди. Цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на загальну суму 14 000, 00 грн. просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 , та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2024, переглянутим ухвалою Київського апеляційного суду від 28.01.2025, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.Сторони погоджуються стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 шкоду завдану кримінальними правопорушеннями, а саме 14 000, 00 грн. (чотирнадцять тисяч гривень) на користь потерпілого ОСОБА_6 .

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, обставинами, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, розлучений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації, яке не співпадає з його фактичним місцем проживання.

Отже, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв зазначений злочин до повного відбування покарання за вироком вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2024, згідно з яким ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України та засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.01.2025 вирок скасовано в частині ч. 4 ст. 185 КК України. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Таким чином ОСОБА_5 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 17.07.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.07.2025 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять)років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2024, переглянутим ухвалою Київського апеляційного суду від 28.01.2025, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 14 000, 00 грн. (чотирнадцять тисяч гривень).

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi 12C» з об`ємом пам`яті 3/64/GB IMEI1 : НОМЕР_1 , IMEI2 : НОМЕР_2 , з абонентським номером телефону НОМЕР_3 який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити у останнього, як у власника майна.

Речові докази про справі: DVD-R диск, на якому знаходяться відеозаписи «Channel #04_2025-04-02T08_10_21Z», «Channel #04_2025-04-02T08_10_52Z», «Channel #04_2025-04-02T08_ll_49Z» , «Channel #04_2025-04-02T08_13_22Z», «Channel #04_2025-04-02T08_22_22Z», «Channel #04_2025- 04-02T08_22_59Z», «Channel#04_2025-04-02T082421Z», «Channel#04_2025-04-02T08_28_07Z», «Channel#04 2025-04-02T08_29 16Z», «Channel#04_2025-04-02T08_29_25Z», «Channel#04_2025-04-02T08_30_57Z», «Channel#04_2025-04 02T08_31_15Z», «Channel #042025- 04-02T08_31_26Z», «Channel#04_2025-04-02T08_31_39Z»,«Channel#04_2025-04 02T08_31_52Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_32_06Z»,«Channel#04_2025-04-02T08_32_18Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_32_49Z», «Channel #04_2025-04-02T08_33_12Z», «Channel #04_2025- 04-02T08_33_41Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_33_52Z», «Channel#04_2025-04-02T08_34_12Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_34_45Z», «Channel #04_2025-04-02T08_34_57Z»,«Channel#04_2025-04-02T08_37_09Z», «Channel #04_2025-04-02T08_38_23Z», «Channel #04_2025- 04-02T08_38_34Z», «Channel#04_2025-04-02T08_39_01Z», «Channel#04_2025-04-02T08_40_14Z», «Channel #04_2025-04-02T08_43_46Z»,« Channel #04_2025-04-02T08_46_16Z>>, «Channel #04 2025-04- 02T08_48_32Z», «Channel #04_2025-04-02T08_48_48Z», «Channel #04_2025- 04-02T08_50_35Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_50_43Z», «Channel#04_2025-04-02T08_52_47Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_56_31 Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_58_18Z»,«Channel #04_2025-04-02T08_59_17Z», «Channel #04_2025-04-02T08_59_20Z», «Channel #04_2025- 04-02T08_59_39Z», «Channel #04_2025-04-02T09_00_02Z»,«Channel#04_2025-04-02T09_00_08Z»,«Channel#04_2025-04 02T09_00_27Z»,«Channel#04_2025-04-02T09_01_08Z»,«Channel#04_2025-04-02T09_01_50Z», «Channel #04_2025-04-02T09_02_35Z», «Channel #04_2025- 04-02T09_02_59Z», «Channel #04_2025-04-02T09_03_38Z», «Channel#04_2025-04-02T09_04_34Z»,«Channel #04_2025-04-02T09_06_36Z»,«Channel #04_2025-04-02T09_07_09Z»,«Channel#04_2025-04-02T09_08_15Z»,«Channel#04_2025-04-02T09_09_44Z»,«Channel#04_2025-04-02T09_09_56Z», «Channel#04 2025-04-02T09_10_llZ»,«Channel#04_2025-04-02T09_10_42Z»,«Channel #04_2025-04-02T09_10_58Z», «Channel #04_2025-04-02T09_12_37Z», «Channel #04_2025- 04 02T09_12_52Z»,«Channel #04_2025-04-02T09_13_26Z»,«Channel#04_2025-04 02T09_13_56Z»,«Channel #04_2025-04-02T09_14_26Z», «Channel #04_2025-04-02T09_15_06Z», «Channel #04_2025- 04-02T09 15 28Z», «Channel #04_2025-04-02T09_15_58Z», «Channel #04_2025-04-02T09_16_38Z», «Channel #04_2025-04-02T09_19_07Z», «Channel #04_2025-04-02T09_19_28Z», «Channel #04_2025-04- 02T09_20_12Z», «Channel #04_2025-04-02T09_23_13Z», «Channel #04_2025- 04-02T09_23_21Z», «Channel #04_2025-04-02T09_24_49Z», «Channel #04_2025-04-02T09_28_40Z», «Channel #04_2025-04-02T09_28_59Z», «Channel #04_2025-04-02T09_29_07Z» з наявними відео файлами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_1