Справа № 697/2170/24
Номер провадження 1-кс/697/396/2025
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000206 від 03.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області, суддя ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000206 від 03.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Через канцелярію суду ОСОБА_4 подав заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_5 з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді, а саме через подання обвинуваченим ОСОБА_4 дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя на дії судді ОСОБА_5 , які, на думку обвинуваченого, свідчать про систематичне порушення норм процесуального права, принципів судочинства та суддівської етики у період з жовтня 2024 року по червень 2025 року. У заяві про відвід також зазначено, що з автоматизованого розподілу розгляду заяви неодхідно виключити суддів, які розглядали заяви про відвід у даному кримінальному провадженні, в т.ч. суддю ОСОБА_1 .

Вищезазначена заява про відвід судді за результатами автоматизованого розподілу справ визначена для розгляду судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

Про розгляд заяви про відвід судді було повідомлено учасників кримінального провадження та суддю ОСОБА_5 належним чином.

У судове засідання, призначене 10.09.2025 для розгляду заяви про відвід судді обвинувачений ОСОБА_4 , його захисники, суддя ОСОБА_5 не з`явилися, заяв та клопотань не подали.

Судом з урахуванням викладеного, положень ст. 81 КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутності обвинуваченого та його захисників, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді, а підстави для відводу судді викладені у заяві про відвід судді.

Суддя ОСОБА_5 повідомлений про розгляд заяви про відвід судді в судове засідання не з`явився, пояснення щодо заявленого йому відводу не надав.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід, пояснив, що він є невмотивованим, підстав для відводу судді немає. Обвинувачений подає заяви з метою затягування рогляду справи, оскільки за весь час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 в судові засідання не з`явився жодного разу.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід судді, вислухавши думку прокурора, дійшов наступного висновку.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Дані гарантії закріплені в статтях 19,129 Конституції України, нормами КПК України, ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відвід судді є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України відвід може бути заявлений слідчому судді, судді або присяжному у кримінальному провадженні.

У разі заявлення судді відводу з підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК України, його розглядає інший суддя цього ж суду у порядку, встановленому в ст.81 КПК України.

Заявлення відводів судді, який розглядає відвід іншому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у розгляді кримінального провадження, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено.

Кримінальне провадження №0000206 від 03.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває у провадженні судді ОСОБА_5 .

Згідно положень ч.1, 2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2,5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Таких підстав не встановлено та заявник у своїй заяві про відвід на них не посилається.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Обґрунтування заяви про відвід базується на поданні заявником скарги до Вищої ради правосуддя, оскільки, на думку заявника, суддя систематично порушує норми процесуального права, принципи судочинства та суддівської етики. Також доводи заяви про відвід фактично зводяться до незгоди з організацією ведення судового процесу та до оскарження процесуальних рішень, що є неприпустимим.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Суд в межах розгляду заяви про відвід не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості постановлених іншим суддею рішень чи його дій, а тому відповідні доводи не можуть бути покладені в основу рішення про відвід.

Незгода заявника з процесуальними діями чи рішеннями судді, не може бути підставою для відводу від розгляду кримінального провадження та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у неупередженості судді, а тому доводи заявника суд розцінює як недоведене суб`єктивне його припущення.

Відповідно до п.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

На даний час у суду відсутня можливість встановити результати розгляду Вищою радою правосуддя скарги заявника ОСОБА_4 , а тому аргументи щодо допущення суддею ОСОБА_5 дисциплінарних проступків, є лише припущеннями.

Водночас, подання стороною кримінального провадження дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя автоматично не свідчить про упередженість судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження та прийнятті ним рішень.

Заявляючи відвід судді ОСОБА_5 , посилаючись на обставини, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявник повідомив про подання скарги на суддю до Вищої ради правосуддя та навів виключно свою суб`єктивну думку, не обґрунтував наявність юридично значущих сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження.

Всі аргументи заявника фактично обґрунтовано лише незгодою з процесуальним діями та рішеннями судді ОСОБА_5 , що в розумінні юридично значущих підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, не може викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Дана позиція також ґрунтується на тому, що в такому випадку сторона захисту не обмежена в оскарженні процесуальних дій та рішень такого судді в порядку апеляційного провадження, тобто не позбавляється усіх можливостей захисту своїх законних прав та інтересів.

Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивного розуміння сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду судової справи.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у своїх ухвалах від 12.02.2018 у справі № 359/9855/15-к та від 06.11.2019 у справі № 300/474/17.

Окрім того, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 761/16124/15-ц).

Крім того, чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою стосовно рішень чи дій судді, в тому числі, й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення розгляду справи.

На підставі зазначеного, подання скарги на суддю є правом особи, що, за загальним правилом, не створює конфлікту інтересів та не спричиняє тиску на суд.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК України, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 344 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000206 від 03.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України відмовити.

Повний текст ухвали складений 11 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1