Провадження № 1-кс/344/4827/25
У Х В А Л А

09 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що у провадженні слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001141 від 07.07.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2025 року приблизно 14 годині 30 хвилин водій автомобіля марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Коновальця м. Івано-Франківськ, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Січинського, внаслідок чого здійснив наїзд на мотоцикл марки LIFANLF 200-10B реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06 липня 2025 року під час проведення огляду місця події по вул. Коновальця, 403 м. Івано-Франківськ, вилучено автомобіль марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFANLF 200-10B реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнано речовими доказами. На теперішній час вони зберігається на території арешт-майданчика ГУНП в Івано-Франківській області, який знаходиться за адресою: м. Калуш, вул. Глібова. У кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортну експертизу дослідження технічного стану вказаного транспортного засобу.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав повністю.

Адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій не заперечував щодо клопотання в межах та часі проведення необхідних експертиз. Просив провести засідання без його участі.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

06.07.2025 року складено протокол огляду місця події.

Постановою від 07.07.2025 року вилучений автомобіль «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001141.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено перед судом необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином, клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження на автомобіль «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця події 06.07.2025 по вул. Коновальця, 403, у м. Івано-Франківську, до закінчення проведення всіх необхідних експертиз та його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1