Провадження № 1-в/761/199/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Так, у своєму клопотанні ОСОБА_2 просить застосувати до нього закон про декриміналізацію, а саме до справ: Голосіївський районний суд м. Києва №752/17589/17, №752/7901/19, №752/25239/19, №752/6518/20, №752/21404/20, №752/1983/23, №752/25763/18, Святошинський районний суд м. Києва №759/7816/20.

При цьому, ОСОБА_2 обґрунтовує клопотання тим, що сума заподіяних збитків є нижчою ніж два прожиткових мінімумів, що передбачений на кожен рік вчинення злочину.

Проаналізувавши викладене у клопотанні засудженого ОСОБА_2 , суддя прийшла до таких висновків.

Так, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Водночас, як вбачається зі змісту скерованого засудженим ОСОБА_2 на адресу суду клопотання, останній просить суд про вирішення питання щодо приведення у відповідність судових рішень, якими ОСОБА_2 засуджено за злочини, які в силу положень Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» підлягають декриміналізації, зокрема, вироків Голосіївського районного суду м. Києва у справах №752/17589/17, №752/7901/19, №752/25239/19, №752/6518/20, №752/21404/20, №752/1983/23, №752/25763/18, а також вироку Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/7816/20.

Однак, суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що одночасне зазначення ініціатором клопотання необхідності вирішення питання щодо декількох вироків унеможливлює оперативне, повне та ефективне дослідження обставин, які мають істотне значення для ухвалення суддею законного рішення. Так, вирішення суддею питання щодо одночасного приведення вказаних у клопотанні вироків у відповідність вимогам Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX, яким за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 КУпАП, призведе до затягування судового розгляду.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що вказане позбавляє суддю можливості виконати вимоги кримінального процесуального закону та перевірити наявність підстав для застосування положень закону щодо декриміналізації діянь, за які ОСОБА_2 було засуджено вказаними у клопотанні вироками.

При цьому, приписи чинного КПК України не наділяють суддю також і процесуальними повноваженнями обирати пріоритетне питання для розгляду та з-поміж заявлених вимог про перегляд вироків на відповідність вимогам щодо декриміналізації діянь засудженого, що у свою чергу, також унеможливлює суддю розглянути клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення його від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Також суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з ч. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У той же час, до скерованого засудженим ОСОБА_2 клопотання не долучено жодних документів, які б підтверджували той факт, що засуджений відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, зі змісту самого клопотання не вбачається, що Державна установа «Київський слідчий ізолятор» визначена для нього як установа відбування покарання, а відтак, клопотання не може бути вирішене Шевченківським районним судом міста Києва.

Крім того, зі змісту самого клопотання не встановлено, що вирок, на підставі якого засуджений ОСОБА_2 утримується під вартою та відбуває покарання, винесений саме суддями Шевченківського районного суду м. Києва, натомість останній просить вирішити питання, пов`язані із виконанням вироків, постановлених Голосіївським та Святошинським районними судами м. Києва, що також вказує на підсудність даного клопотання Шевченківському районному суду м. Києва.

Враховуючи наведене, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність повернути клопотання та одночасно роз`яснити засудженому ОСОБА_2 право звернутись із вказаним клопотання до належного суду - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа відбуває покарання за вироком, який набрав законної сили.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 369-372, 377, 532-534, 537, 539 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1