Справа № 298/852/25
Номер провадження 1-кс/298/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 27.06.2025 надійшло клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2025 року за №0000062, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

З клопотанням про арешт майна прокурор звернувся після усунення недоліків в межах встановленого ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 18 червня 2025 року процесуального строку.

В обгрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000062 від 13.05.2025.

Встановлено, що до Ужгородської окружної прокуратури надійшло повідомлення оперативного підрозділу про те, що громадянин України ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами за грошову винагороду, здійснюють незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон у країни до країн Європейського Союзу в межах Ужгородського (в тому числі колишнього Великоберезнянського) району Закарпатської області.

Посилається, що у рамках реалізації матеріалів оперативного підрозділу встановлено, що громадянин ОСОБА_6 разом з іншими особами організовував незаконне переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України до ЄС. За реалізованими даними НСРД встановлено факт отримання 6300 євро за організацію такого переправлення, а також використання мобільного зв`язку, технічних засобів і транспортного засобу.

12.06.2025 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 був затриманий.

З метою збереження слідів злочину та виявлення речових доказів, на підставі ч.3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: грошові кошти в національній та іноземній валюті (25 000 грн, 400 євро, 600 доларів США); два мобільні телефони: марки «iPhone» та «Samsung»; автомобіль «Mercedes Sprinter», р.н.з. НОМЕР_1 , який згідно матеріалами НСРД використовувався для транспортування осіб до прикордонної смуги. Вилучене майно має всі ознаки речових доказів, а саме: грошові кошти отримані, ймовірно, в результаті вчинення злочину за схемою переправлення через кордон; мобільні телефони використовувалися для комунікації учасників злочинної групи, погодження маршрутів і отримання винагород, а автомобіль «Mercedes Sprinter» застосовувався як транспорт для переправлення осіб у прикордонну зону та 12.06.2025 постановою слідчого зазначені предмети та речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000062 від 13.05.2025.

Прокурор зазначає, що можливим власником грошових коштів в сумі: 25 000 гривень, 400 євро, 600 доларів США може бути гр.України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 27.07.2023 власником автомобіля «Mercedes Sprinter», р.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , власником мобільного телефону «Samsung», являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , власником мобільного телефону «iPhone», являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що зазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання такого як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, забезпечить виконання вимог КПК України щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення, прокурор просить накласти арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на вилучені в рамках кримінального провадження №0000062 від 13.05.2025, а саме: грошові кошти в сумі: 25 000 гривень, 400 євро, 600 доларів США, вилучені у гр.України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; автомобіль «Mercedes Sprinter», р.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 27.07.2023 власником є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ; мобільний телефон «Samsung», власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ; мобільний телефон «iPhone», власником якого являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав частково. Зауважив, що в клопотанні помилково зазначено про необхідність накладення арешту на мобільний телефон «Samsung», оскільки питання накладення арешту на вказаний мобільний телефон уже вирішувалось, про що просив долучити ухвалу слідчого судді від 19 червня 2025 року у справі №298/852/25 (провадження 1-кс/298/105/22), тому в цій частині таке не підтримує. В іншій частині клопотання просив задовольнити, вказавши, що вилучені в ході обшуку кошти можуть бути грошовими коштами, які одержані підозрюваним ОСОБА_6 як винагорода за незаконне переправлення особи через кордон, автомобіль - це автомобіль який використовувався ОСОБА_6 для незаконної діяльності, а мобільний телефон можуть містити інформацію щодо незаконної дільності невстановлених осіб в кримінальному провадженні.

Власник автомобіля ОСОБА_4 у судовому засіданні просив передати йому в користування належний йому транспортний засіб. Пояснив, що являється підприємцем, автомобіль йому потрібний для здійснення підприємницької діяльності. Зазначив, що автомобіль надав в користування своєму свекру, і так як в останнього є велике подвір"я біля будинку, то авто знаходилось і зберігалось у нього, про те, чи використовувалось авто в незаконних цілях йому невідомо.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з"явились, за даними телефонограм та відповідно до листа заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №2 Ужгородського РУП ОСОБА_8 від 08.07.2025 повідомлені про дату та час розгляду клопотання про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000062.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали та надані у судовому засіданні сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2025 року за №0000062 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні від 12 червня 2025 року.

З відомостей повідомлення НОМЕР_3 прикордонного загорну Державної прикордонної служби України про виявлення кримінального правопорушення №05.7/232 від 13.05.2025 слідує, що оперативно-розшуковою групою (з місцем дислокації населений пункт Перечин) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт Великий Березний) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону, отримано фактичні дані про організацію незаконного переправлення осіб призовного віку з метою ухилення від мобілізації відповідно до (Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року), через державний кордон з України до країн Європейського Союзу в межах Ужгородського району Закарпатської області.

За наявною інформацією, до організації вказаної протиправної діяльності причетний встановлений громадянин України ОСОБА_5 . Відомо, що громадянин ОСОБА_5 за попередньою змовою із іншими на даний час невстановленими особами, здійснює незаконне переправлення громадян України (чоловіків призивного віку, які не мають законних підстав для виїзду з території України), через державний кордон з України до Словацької Республіки поза встановленими законодавством України пунктами пропуску в межах Ужгородського району за грошову винагороду в розмірі 6300 євро з однієї особи.

За фабулою витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000062 слідує, що до Ужгородської окружної прокуратури надійшло повідомлення оперативного підрозділу про те, що громадянин України ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, за грошову винагороду, здійснюють незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України до країн Європейського Союзу, в межах Ужгородського (в тому числі колишнього Великоберезнянського) району Закарпатської області.

У клопотанні про арешт майна прокурором наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що було вчинене кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

12.06.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно відомостей, викладених в протоколі обшуку від 12 червня 2025 року, слідчим СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , 12 червня 2025 року в період з 03 год. 31 хв. до 05 год. 29 хв.у присутності двох понятих, з участі ОСОБА_10 , проведено невідкладний обшук за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, буд.59, із застосуванням технічного засобу відеокамери "НІКОН", виявлені під час обшуку грошові кошти в сумі 25 000 грн., 400 євро, 600 доларів США, мобільні телефони, та автомобіль марки «Мерседес», н.з. НОМЕР_1 , вилучено.

Вилучене 12 червня 2025 року в ході обшуку майно, в порядку ст.ст.167-168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Обшук, в результаті якого було вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт, проведений 12 червня 2025 року, з клопотанням про арешт майна до суду звернувся слідчий за погодженням з прокурором, надіславши таке до суду поштовим відправленням 12 червня 2025 року, що підтверджується відміткою на поштовому конверті, клопотання надійшло до суду 17.06.2025. Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 18 червня 2025 року клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії даної ухвали, копію ухвали прокурор отримав 24.06.2025 о 14.45 год.З клопотанням про арешт майна після усунення недоліків прокурор звернувся в межах встановленого ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 18 червня 2025 року процесуального строку 27.06.2025 о 14.13 год.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Постановою про визнання речовим доказом від 12 червня 2025 року, слідчим слідчого ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 грошові кошти у національній валюті - 25 000 гривень, у євро - 400 євро, у доларах США - 600 доларів США; мобільні телефони: смартфон марки «iPhone», смартфон марки «Samsung»; автомобіль марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який доставлено на спеціальний майданчик ВП №2 Ужгородського РУП за адресою: с-ще Великий Березний, вул.Штефаника, 5, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000062 від 13 травня 2025 року.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що зазначене в клопотанні майно, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя зазначає, що автомобіль марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_4 та фактично перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_6 , за доводами прокурора та за наявними в клопотанні про арешт майна матеріалами використовувався підозрюваним ОСОБА_6 при здійсненні дій щодо отримання грошових коштів та перевезенні особи, що мала намір незаконно перетнути державний кордон України, що підпадає під ознаки визначені в статті 98 КПК України, як речових доказів.

Також під визначені в статті 98 КПК України ознаки як речових доказів підпадають вилучені під час обшуку 12.06.2025 грошові кошти у національній валюті - 25 000 гривень, у євро - 400 євро, у доларах США - 600 доларів США; мобільний телефон: смартфон марки «iPhone». При накладенні арешту на вилучені грошові кошти слідчий суддя в тому числі враховує можливість вирішення питання щодо конфіскації таких з урахуванням санції ст.332 ч.3 КК України та положень 96-2 КК України.

Накладення арешту на мобільний телефон є необхідним, оскільки істотне значення для кримінального провадження має саме інформація, яка міститься на пристроях, а не сам матеріальний носій інформації. Відсутність доступу до мобільних телефонів є перешкодою для органу досудового розслідування для проведення його огляду на предмет наявності на ньому відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та обумовлює подальше їх утримання з метою проведення експертних досліджень. Інформація, яка міститься на вилученому мобільному телефоні та сім-картці, в тому числі видалена, може становити інтерес для досудового розслідування в контексті розслідуваних обставин щодо незаконного переміщення осіб через державний кордон, в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, дають обґрунтовані підстави вважати існування ймовірності того, що у мобільному телефоні можуть бути відомості, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що зазначені вище речі та майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання такого як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на вказане майно обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, забезпечить виконання вимог ст.ст. 2, 9, 28, 94 КПК України щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування, є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст.98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать проте, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості користування та розпорядження вищевказаним майном, в тому числі і його відчуження.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, прокурор довів існування достатніх підстав вважати, що вилучене майно, могло бути використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та має доказове значення для кримінального провадження, а відтак задля запобігання ризику знищення речових доказів, вилучене в ході обшуку 12 червня 2025 року майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя враховує і те, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки не має на меті позбавити власників вилученого у них майна, а лише тимчасово обмежити їх право відчужувати, користуватись та розпоряджатись.

Разом з цим, як слідує з наданої прокурором ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2025 року у справі №298/852/25 (провадження 1-кс/298/105/22), було накладено арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на вилучений в рамках кримінального провадження №0000062 від 13.05.2025: мобільний телефон марки «Samsung», який упаковано в спецпакет НПУ №RIC2178207, з цих підстав клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 13 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 13 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,- задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною на користування, розпорядження та відчуження на вилучені під час обшуку від 12 червня 2025 року: грошові кошти в сумі 25000 гривень, 400 євро, 600 доларів США, мобільний телефон марки "iPhone", автомобіль марки "Mercedes Sprinter", н.з. НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання про арешт майна - відмовити.

Роз`яснити, що за клопотанням власників або володільців майна арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1