СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9178/25
пр. № 1-кп/759/1333/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене 24.04.2025 до ЄРДР за № 0000538 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта повна середня, працюючого інструктором автошколи «Онега», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

захисник: ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.03.2025 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.03.2025 ОСОБА_3 в ході телефонної розмови з раніше невідомою йому ОСОБА_6 , яка на той час була учнем автошколи «Онега», в місті Києві, повідомив, що він може позитивно вплинути на службових осіб територіального сервісного центру МВС м. Києві № 8041, розташованого за адресою: вулиця Перемоги, 20, м. Київ, з метою прийняття такими особами рішення на користь ОСОБА_6 про успішне складання останньою практичного іспиту з навичок керування транспортними засобами в ТСЦ МВС в м. Києві № 8041 та подальшим

отриманням посвідчення водія категорії «В».

Також, в ході вказаної телефонної розмови 17.03.2025 ОСОБА_3 повідомив, ОСОБА_6 , про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі 14 000 гривень за здійснення ним вищевказаного впливу на службових осіб територіального сервісного центру МВС м. Києві № 8041 з метою прийняття ними рішення, яке полягає в успішному складанні практичного іспиту з навичок керування транспортними засобами на користь ОСОБА_6 та подальшим отриманням посвідчення водія категорії «В».

Реалізуючи свій злочинний умисел 05.04.2025 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_6 по вул. Турівська в м. Києві та повідомив останній про необхідність самостійно отримати талон у ТСЦ МВС в м. Києві адресою: вулиця Перемоги, 20, м. Київ, № 8041, розташованого за екзаменаційний лист та в подальшому повідомити ОСОБА_3 про службову особу ТСЦ МВС в м. Києві № 8041, яка вказана у екзаменаційному листі, тобто уповноважену на прийняття у ОСОБА_6 практичного іспиту з навичок керування транспортними засобами, для здійснення ним впливу на службових осіб з метою прийняття такою особою рішення про успішне складення практичного іспиту ОСОБА_6 не залежно від його результату.

Після цього, 09.04.2025 о 05 год 00 хв ОСОБА_6 діючи за вказівками ОСОБА_3 прибула до приміщення ТСЦ МВС в м. Києві № 8041 за адресою: м. Київ вул. Перемоги, 20, для зайняття черги та 08 год 00 хв, приблизно, отримала талон і екзаменаційний лист № для складання практичного іспиту з навичок керування транспортними засобами в якому було зазначено службову особу ТСЦ МВС в м. Києві № 8041, яка уповноважена на прийняття в ОСОБА_6 практичного іспиту, про що повідомила ОСОБА_3 .

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, прибув на територію ТСЦ МВС №8041 в м. Києві за адресою м. Київ, вул. Перемоги, 20, де зустрівся із ОСОБА_6 та одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 14000 гривень за вплив на службових осіб ТСЦ МВС № 8041 в м. Києві з метою прийняття такою особою рішення про успішне складання практичного іспиту ОСОБА_6 .

Після одержання неправомірної вигоди в сумі 14000 гривень, ОСОБА_3 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином ОСОБА_3 , за вищевказаних обставин одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

29.04.2025 року між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000538 від 24.04.2025 року та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.369-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяв розкриттю кримінального провадження №0000075 щодо викриття злочинної діяльності інших осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також інших кримінальних правопорушень, зокрема, надання відповідних показань слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, участі у проведенні слідчих та процесуальних дій.

При визначенні виду та розміру покарання сторони враховують характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкiсть; обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його майновий стан, наявність передбачених ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання та узгоджують призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.369-2 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п"ятдесят одна тисяча) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статтями 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000538 від 24.04.2025 року та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч.2 ст.369-2 КК України - одержаня неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475,ч.15 ст.615 КПК України, ст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29.04.2025 року про визнання винуватості між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000538 від 24.04.2025 року та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п"ятдесят одна тисяча) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Голосіївського районного суду м.Києва від 18.04.2025 на речові докази у справі.

Речові докази у справі - предмети, схожі на грошові кошти номінаром 1 000 (одна тисяча) гривень, у кількості 14 (чотирнадцять) штук, повернути за належністю до Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України.

Речові докази по справі - речі та документи, а саме: зв"язку ключів (3 ключі), поясну сумку чорного кольору з документами на ім"я ОСОБА_3 (посвідчення водія НОМЕР_1 , посвідчення добровольця територіальної громади НОМЕР_2 , дві паливні картки WOG, два паливні талони БРСМ, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити у ОСОБА_3 .

Речові докази по справі - мобільний телефон марки "One Plus" imei1: НОМЕР_3 та imei2: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки "Xiaomi Hyper OS" imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 , грошові кошти номіналом 1 000 (одна тисяча) гривень у кількості 2 (дві) штуки та 20 (двадцять) гривень у кількості 2 (дві) штуки, банківські картки Приватбанка № НОМЕР_8 та Монобанка № НОМЕР_9 - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_8