Справа № 203/6183/25
Провадження № 1-кс/0203/3858/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність відділу поліції №2 Дніпровського районного управління ГУНП Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність відділу поліції №2 Дніпровського районного управління ГУНП Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2025 скаржником було направлено до ДБР заяву про можливі протиправні дії службових осіб ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». Відповідно до листа ДБР від 21.07.2025 №2771-зкп, вказану заяву було перенаправлено до Національної поліції України. 01.08.2025 ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області отримало вищавказану заяву, однак після отримання заяви про злочин, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, станом на момент розгляду цієї скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною першою ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Однак зазначені статті не містять вказівок щодо підсудності справ даної категорії.

За таких обставин, при визначенні юрисдикційної невідповідності скарги на дії слідчих та прокурорів, слід застосовувати наступне.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтями 32, 218 КПК України визначено порядок місця проведення досудового розслідування та територіальну підсудність. Зокрема, частиною 1 статті 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 листа Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13, зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст.100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст.199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо).

Таким чином, застосовуючи аналогію зазначених процесуальних норм, якими унормовані питання підсудності при зверненні слідчих та прокурів до суду із клопотаннями про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, до питання відкриття провадження у скаргах на дії слідчих та прокурорів під час досудового розслідування, які юрисдикційно знаходяться в інших районах, такі скарги мають повертатися заявникам із роз`ясненням права на звернення до суду відповідної юрисдикції.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить суд зобов`язати уповноважених осіб ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, разом з тим, зазначений відділ поліції знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 7, на території Соборного району міста Дніпра, тобто під юрисдикцією Соборного районного суду міста Дніпра.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Таким чином, оскільки орган, бездіяльність якого оскаржується, знаходиться в Соборному районі м. Дніпра, тобто поза межами Центрального району міста, то така скарга не підсудна Центральному районному суду міста Дніпра, у зв`язку з чим підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність відділу поліції №2 Дніпровського районного управління ГУНП Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1