печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 367 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 139, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365 КК України.

23.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367, ч. 1 ст. 366 КК України.

За вказаними вище фактами кримінальної протиправної діяльності 23.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ніжин Чернігівської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 367 КК України.

24.04.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.06.2025.

11.06.2025 заступником Генерального прокурора розглянуто клопотання слідчого та винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 до трьох місяців, тобто до 21.07.2025.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані громадянину України ОСОБА_5 кримінальні правопорушення віднесено до категорії тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 135 та ч. 3 ст. 367 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, а ч. 3 ст. 365 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

На даний час завершити досудове розслідування у строк, тобто до 21.06.2025 не представляється за можливе, адже необхідно виконати наступне:

- отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи щодо одягу ОСОБА_20 ;

- отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи щодо одягу ОСОБА_8 ;

- допитати в якості підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19

- отримати характеризуючі матеріали щодо всіх підозрюваних;

- провести інші процесуальні та слідчі дії потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування;

- виконати вимоги статей 290, 291 КПК України;

- прийняти процесуальне рішення згідно ст. 283 КПК України.

Так, зокрема через великий обсяг та особливу специфіку слідчих та процесуальних дій, поведінку учасників кримінального провадження, тривалість зібрання доказів у кримінальному провадженні потрібен додатковий строк.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, наявні й наразі та вказують на те, що підозрюваний може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується громадянину України ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, належать до тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 135 та ч. 3 ст. 367 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, а ч. 3 ст. 365 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Вищевикладене свідчить також про те, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Маючи та підтримуючи тісні взаємозв`язки із ув`язненими та засудженими особами в межах ДУ «Київський слідчий ізолятор», а також із особами, що мають підвищений статус в кримінальному середовищі, може скористатися вказаними злочинними зв`язками з метою постійної зміни місця свого перебування (проживання), що дозволить йому протягом тривалого часу переховуватися від органів слідства та суду та в подальшому уникнути покарання.

Також враховуючи, що наразі, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, проведенням військових дій країною агресором, частина території держави Україна є тимчасово окупованою, що додатково створює ризик та може дати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка непідконтрольна органам державної влади.

2. Незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

З урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них безпосередній або ж опосередкований вплив через службові або інші зв`язки з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень за попередньою змовою з іншими особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа учасників вчинення кримінальних правопорушень можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі у організації, сприянні, підготовці та вчинення кримінального правопорушення, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими учасниками злочинів, з метою недопущення викриття себе, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування та хід досудового розслідування.

4. вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний ризик підтверджується самим характером вчинення кримінальних правопорушень та особистістю підозрюваного, та ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 в силу займаної посади та здійснюючи службу в ДУ «Київський слідчий ізолятор» може примушувати свідків із числа ув`язнених до відмови від давання показань або спотворити раніше надані покази, чим саме вчинити кримінальне правопорушення передбачене ст. 386 КК України.

В цей же час, в розслідуваному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень, що свідчить про систематичність поведінки підозрюваного, усвідомлене та цинічне прийняття наслідків своїх дій та недбале ставлення до їх настання.

З урахуванням викладених обставин, жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України.

Так, інші більш м`які запобіжні заходи не дозволять запобігти існуючим ризикам, оскільки у такому разі підозрюваний матиме можливість і надалі контактувати з особами, причетними до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особами з числа інших невстановлених на даний час організаторів та учасників вчинених злочинів, узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, такі контакти можливі як під час особистих зустрічей, так і за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відстежити гласними чи негласними засобами контролю у порядку, передбаченому Главою 21 КПК України.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до підозрюваного будь-яких інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просить його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо обставин викладених у клопотанні та наявності ризиків визначених у ньому заперечив.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними, та підтверджується наступними матеріалами, а саме:

- Протоколами оглядів від 28.12.2024, 29.12.2024, 20.01.2025;

- Протоколами оглядів місця події від 28.12.2024, 29.12.2024;

- Протоколами обшуків від 30.12.2024 та 21.02.2025;

- Протоколом тимчасового доступу до документів від 03.03.2025;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_17 ;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_18 ;

- Протоколами допитів свідків ОСОБА_19 ;

- Протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) 16.01.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_26 ;

- Протоколами допитів свідка ОСОБА_13 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_27 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_28 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_29 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_30 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_31 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_32 ;

- Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_32 ;

- Протоколами пред`явлень для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_32 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_33 ;

- Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_33 ;

- Протоколами пред`явлень для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_33 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_34 ;

- Висновком молекулярно-генетичної експертизи від 19.02.2025;

- Висновком судово-медичної експертизи від 21.02.2025;

- Висновком судово-медичної експертизи від 25.03.2025;

- Висновком комісійної судово-медичної експертизи від 21.02.2025;

- Висновком почеркознавчої експертизи від 12.03.2025;

- Висновком почеркознавчої експертизи від 18.03.2025;

- Висновками почеркознавчих експертиз від 19.03.2025;

- Висновками судових психологічних експертиз від 11.04.2025;

- Висновком судової психологічної експертизи від 14.04.2025;

- Протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) від 01.02.2025.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а також доведено, що обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є поважними.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21.07.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1