Провадження № 1-кп/201/331/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000742 від 24.02.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Свердловськ Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН), до складу якої входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав і резолюціями: від 16.12.1970 № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав і про обмеження їх незалежності і суверенітету від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, визначено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання у будь-якій формі або з якої б то не було причини у внутрішні і зовнішні справи інших держав. Закріплені обов`язки держав утримуватися від: збройної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; надання сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на своїй території навчання, фінансування і вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 73 Конституції України закріплено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року РФ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації, а також інші представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

З цією метою 22.02.2022 Президент Російської Федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані Державною думою та Радою Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації.

В цей же день Президент Російської Федерації, з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

Керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей 23.02.2022 звернулися до Президента Російської Федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

Президент Російської Федерації 24.02.2022 оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації на територію України.

Після цього, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України через лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Київській, Сумській, Чернігівській та інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна і міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 18 серпня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 451/2023 від 26.07.2023, в подальшому він також продовжений і на теперішній час є діючим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про освіту», заклад освіти юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність. Згідно зі ст. 10 цього Закону, складниками системи освіти є: дошкільна, позашкільна, повна загальна середня, спеціалізована, професійна (професійно-технічна), фахова передвища, вища освіта, освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Окрім згаданого Закону, організацію та здійснення освітньої діяльності, залежно від рівнів освіти й типів навчальних закладів, регулюють спеціальні закони закони України «Про дошкільну освіту», «Про повну загальну середню освіту», «Про позашкільну освіту», «Про професійну (професійно-технічну) освіту», «Про фахову передвищу освіту», «Про вищу освіту», якими визначено поняття та зміст стандартів освіти за кожним рівнем і видом освіти.

Положеннями ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» в Україні діють заклади вищої освіти, до яких відносяться: університет багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про освіту» стандарт освіти визначає вимоги до обов`язкових компетентностей та результатів навчання здобувача освіти відповідного рівня, загальний обсяг навчального навантаження здобувачів освіти, інші складники, передбачені спеціальними законами. Стандарти освіти розробляються та затверджуються у порядку, визначеному спеціальними законами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, єдиними стандартами освіти в нашій державі Україна визначаються лише ті, які визначено спеціальними законами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 10 вказаного Закону визначено, що стандарти вищої освіти, це сукупність вимог до освітніх програм вищої освіти, які є спеціальними для всіх освітніх програм у межах певного рівня вищої освіти та спеціальності.

Стандарти вищої освіти розробляються для кожного рівня вищої освіти в межах кожної спеціальності відповідно до Національної рамки кваліфікацій і використовуються для визначення та оцінювання якості вищої освіти та результатів освітньої діяльності закладів вищої освіти (наукових установ), результатів навчання за відповідними спеціальностями.

Стандарт вищої освіти визначає такі вимоги до освітньої програми:

1) обсяг кредитів ЄКТС, необхідний для здобуття відповідного ступеня вищої освіти;

2) вимоги до рівня освіти осіб, які можуть розпочати навчання за цією програмою, та результатів їх навчання;

3) перелік обов`язкових компетентностей випускника;

4) нормативний зміст підготовки здобувачів вищої освіти, сформульований у термінах результатів навчання;

5) форми атестації здобувачів вищої освіти;

6) вимоги до створення освітніх програм підготовки за галуззю знань, двома галузями знань або групою спеціальностей (у стандартах рівня молодшого бакалавра), міждисциплінарних освітньо-наукових програм (у стандартах магістра та доктора філософії);

7) вимоги професійних стандартів (за їх наявності).

Заклад вищої освіти на підставі відповідної освітньої програми розробляє навчальний план, що визначає перелік та обсяг освітніх компонентів у кредитах ЄКТС, їх логічну послідовність, форми організації освітнього процесу, види та обсяг навчальних занять, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю, що забезпечують досягнення здобувачем відповідного ступеня вищої освіти програмних результатів навчання.

На основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку для кожного здобувача вищої освіти розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани на кожний навчальний рік. Індивідуальний навчальний план формується за результатами особистого вибору здобувачем вищої освіти дисциплін в обсязі, не меншому за встановлений цим Законом, з урахуванням вимог освітньої програми щодо вивчення її обов`язкових компонентів. Індивідуальний навчальний план є обов`язковим для виконання здобувачем вищої освіти.

Щодо стандартів освіти держави-агресора рф ФГБОУ ВО обязательны к применению всеми имеющими государственную акредитацию вузами росийской федерации. В соответствии с Федеральным законом от 29.12.2012 № 273-ФЗ «Об образовании в Российской Федерации» «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи», который имеет статус «федеральный университет» или «национальный исследовательский университет», а также федеральные государственные образовательные организации высшего образования, перечень которых утверждается указом Президента Российской Федерации, вправе разрабатывать и утверждать самостоятельно образовательные стандарты по всем уровням высшего образования. Требования к условиям реализации и результатам освоения образовательных программ высшего образования, включенные в такие образовательные стандарты, не могут быть ниже соответствующих требований федеральных государственных образовательных стандартов рф.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочала працювати у Маріупольському державному університеті у жовтні 2014 року (наказ про прийняття № 495-к від 14.10.2014). У подальшому встановлено, що відповідно до наказу ректора державного університету № 423-к від 19.08.2022 ОСОБА_3 звільнена.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підтримуючи окупацію території України та ідею приєднання України до складу російської федерації, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений дату та час, не пізніше 19 серпня 2022 року, залишилася на окупованій території міста Маріуполь Донецької області, продовжила співпрацю з окупаційною владою російської федерації та добровільно працевлаштувалась до створеною окупаційною владою так званого «Мариупольського государственного университета имени А.И. Куинджи «Донецкой Народной Республики»», розташованого за адресою: проспект Будівельників, 129А, місто Маріуполь Донецька область та зайняла посаду так званого «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» та так званого «заместителя декана факультета иностранных языков».

Відповідно до «выписки из Единого государственного реестра организаций, осуществляющих образовательную деятельность по имеющим государственную акредитацию образовательным программам» юридичною адресою та місцем знаходження ФГБОУ ВО «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи» є так звана Донецкая Народная Республика, 287542, проспект Строителей, дом 129 А, город Мариуполь, г.о Мариупольский.

Відповідно до так званої «Должностной инструкции старшего преподавателя», яка затверджена «и.о. ректора Мариупольського университета ОСОБА_6 14.06.2022» до посадових та функціональних обов`язків так званого «старшего преподавателя» віднесено наступне:

« - организовывать и осуществлять учебную и учебно-методическую работу по всем видам учебных занятий в соответствии с индивидуальным планом работы преподавателя. Индивидуальный план работы старшего преподавателя отображает перечень его учебных, методических, научных и организационных обязанностей в текущем учебном году. Старший преподаватель обязан выполнять индивидуальный план работы в полном объеме;

?участвовать в научной и научно-исследовательской работе по одному из научных направлений кафедры;

?организовывать и осуществлять методическую деятельность в сфере разработки необходимых учебных и методических материалов по всем видам учебных занятий в соответствии с индивидуальным планом работы преподавателя;

?участвовать в организации научно-исследовательской работы студентов и руководить ею;

?участвовать в воспитательной и профориентационной работе согласно индивидуальному плану работы преподавателя;

?участвовать в заседаниях кафедры, собраниях преподавателей и других формах учебно-методической деятельности. Выполнять устные и письменные распоряжения и поручения декана факультета, заведующего кафедрой;

?организовывать научно-исследовательскую работу студентов, проверять выполнение студентами домашних заданий;

?соблюдать правила охраны труда и пожарной безопасности;

?контролировать выполнение студентами правил по безопасности жизнедеятельности и пожарной безопасности при проведении учебных занятиях;

?соблюдать график проведения учебных занятий, который установлен утвержденным расписанием. Своевременно предупреждать руководство кафедры о невозможности выполнения учебной нагрузки, определенной трудовым договором и расписанием учебных занятий;

?постоянно повышать свой профессиональный уровень, педагогическое мастерство, научную квалификацию;

?обеспечить высокий научно-теоретический и методический уровень преподавания дисциплин в полном объеме образовательной программы соответствующей специальности;

?соблюдать нормы педагогической этики, морали, уважать достоинство студентов, прививать им любовь к родной земле, ее истории и культуре, воспитывать в духе патриотизма и уважения к законам страны;

?соблюдать законы, Устав и правила внутреннего распорядка Университета».

Виконуючи свої обов`язки та впроваджуючи стандарти освіти держави-агресора, ОСОБА_3 розробила такі освітні документи, як: «Рабочая программа производительной (педагогической по зарубежной литературе) практики, утвержденную проректором «Мариупольского государвственного университета имени А.И. Куинджи» (далі МГУ» ОСОБА_7 30.09.2022 года», «Рабочая программа производительной (преддипломной) практики, утвержденную проректором МГУ ОСОБА_7 30.09.2022 года» и «Рабочую программу учебной (ознакомительной) практики, утвержденную проректором МГУ ОСОБА_7 30.09.2022 года», «Сквозную программу практик», утвержденная проректором МГУ ОСОБА_7 30.09.2022 года», що складені ОСОБА_3 на основі «ГОС ВПО», утвержденного решением Ученого совета МГУ от 05.08.2022 (протокол 1) и введенного в действие приказом МГУ от 08.08.2022 № 72.

Також встановлено, що відповідно до так званого «Положения об исполнении обязаностей заместителя декана факультета», що затверджений так званим «Первым проректором Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи ОСОБА_8 » до посадових та функціональних обов`язків так званого «заместителя декана факультета» віднесено наступне:

?«совместно с деканом факультета осуществлять непосредственное руководство учебно-методической работой на факультете;

?принимать участие в реализации образовательных программ по закрепленным за факультетом специальностям (направлениям подготовки);

?своевременно представлять обучающихся на отчисление, перевод, восстановление и прием на обучение в порядке, установленном соответствующими нормативными актами;

?проводить работу с обращениями обучающихся и граждан по вопросам образования;

?обеспечивать контроль посещаемости учебных занятий обучающимися, в том числе обучающимися из иностранных государств, а также обеспечивать контроль за еженедельным предоставлением сведений о посещаемости занятий обучающимися из иностранных государств (приложение 2);

?координировать связь с выпускниками факультета;

?вести работу по организации учета успеваемости обучающихся;

?обеспечивать своевременное проведение текущей аттестации обучающихся;

?контролировать оформление преподавателями документации (зачетных и экзаменационных ведомостей, направлений на оформлений на пересдачу и т.п.);

?контролировать выполнение преподавателями индивидуальных планов;

?контролировать работу кафедр и преподавателей по организации учебно-методической работы с обучающимися;

?контролировать работу государственной аттестационной и экзаменационной комиссий;

?участвовать в организации работы стипендиальной комиссии;

?анализировать результаты учебного процесса и на основе результатов анализа совместно с деканом факультета принимать меры по совершенствованию обучения;

?взаимодействовать с преподавателями, учебно-вспомогательным персоналом, учебно-методическим управлением, проректором по учебной работе, иными сотрудниками университета;

?осуществлять координацию работы старост учебных групп;

?вносить предложения о поощрении отличившихся обучающихся, а также о наказании обучающихся, не исполняющих требования нормативных актов;

?осуществлять прием обучающихся по вопросам образования».

Як визначено, должностаня инструкция разработана на основе квалификационной характеристики должности «Декана факультета» (Единый квалификационный справочник должностей руководителей, специалистов и служащих, раздел «Квалификационные характеристики должностей руководителей и специалистов высшего профессионального и дополнительного профессионального образования», утвержденный Приказом Минздравсоцразвития России от 11.01.2011 № 1н), що додатково підтверджує в діях ОСОБА_3 підтримання роботи в «Мариупольском государственном университете имени А.И. Куинди днр» на основе законодательства россии.

Виконуючи отримані повноваження, ОСОБА_3 , перебуваючи на посадах так званого «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» та так званого «заместителя декана факультета иностранных языков» планувала та організовувала освітній процес, у навчальному закладі «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи»» у відповідності до вимог «Федерального Закона об образовании» від 29.12.2012, прийнятим «Государственной Думой РФ 21.12.2012 года» за освітніми стандартами та навчальними планами так званої російської федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами вищої освіти України, який повністю протирічить меті вищої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення російської федерації та так званої «ДНР її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, так званим «Федеральным законом от 17.02.2023 № 19-ФЗ «Об особенностях правового регулирования отношений в сферах образования и науки в связи с принятием в российскую федерацию Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и образованием в составе Российской Федерации новых субъектов - Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и о внесении изменений в отдельные законодательные акты российской федерации», встановлена та визначена діяльність, організація роботи та особливості навчання у вищих навчальних закладах, які розташовані на тимчасово окупованій території відповідно до стандартів освіти держави-агресора.

Крім того, так званим «Приказом министерства образования и науки Донецкой Народной Республики» від 14.10.2022 № 970, ОСОБА_3 як так званий «старший преподаватель кафедры немецкой филологии Мариупольского государственного университета» була направлена на підвищення курсів кваліфікації, а саме на «обучение по дополнительной профессиональной программе повышения квалификации в Федерального государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Донской государственный технический университет» (Российская Федерация, г. Ростов-на-Дону)» з 16 жовтня по 19 жовтня 2022 року, що підтверджує умисні дії громадянина України ОСОБА_3 у вчиненні злочину з впровадження стандартів освіти держави-агресора.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Позиція обвинуваченої

Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, з врахуванням того, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювалось у спеціальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року (т. 3 а.п. 143), тому ухвалою суду від 20.06.2024 прийнято рішення про здійснення відкритого спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні (т. 2 а.п. 169-171) та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_3 до слідчого (прокурора), направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомлена мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути судженою в її присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для неї.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року; «F.C.B. проти Італії» від 28 серпня 1991 року; «Т. проти Італії» від 12 жовтня 1992 року; «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року; «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року; «Меденіца проти Швейцарії» від 14 червня 2001 року; «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року; «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24 травня 2007 року висвітлено пункт про здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого в аспекті вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право кожного на справедливий суд, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате щодо нього судове провадження; якщо він згодом може домогтися ухвалення нового судового рішення за його участі, в якому містилася б оцінка обґрунтованості висунутих проти нього обвинувачень, а також під час дотримання інших гарантій його конвенціальних прав. Це свідчить про те, що здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого не суперечить вимогам цього нормативно-правового акта міжнародного значення.

Натомість, ОСОБА_3 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останньої.

Таким чином ОСОБА_3 , в силу п. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України, обізнана, тобто повинна була знати, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, втім до слідчого та у судові засідання жодного разу не з`явилася.

Так, повідомлення про підозру, повістки про виклик підозорюваної ОСОБА_3 до слідчого, повідомлення про здійснення спеціального досудового розслідування опубліковані на сайті Офісу генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (т. 2 а.п. 119, 120, 121, 175, 176, 177).

Обвинувачена ОСОБА_3 до Соборного районного суду міста Дніпра у судові засідання, які призначалися на 20.02.2024, 22.03.2024, 09.04.2024, 20.06.2024, 06.08.2024, 06.09.2024, 19.09.2024, 07.10.2024, 12.02.2025, 20.03.2025, 01.04.2025, 15.05.2025, 11.07.2025, 22.08.2025 не з`явилася, хоча в належний спосіб була повідомлена про час та місце розгляду, про що свідчать її виклики, опубліковані в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» (т. 3 а.п. 53, 71, 93, 108, 191, 227, 244; т. 4 а.п. 3, 15), на сайті Соборного районного суду міста Дніпра https://gt.dp.court.gov.ua/sud0412/ (т. 3 а.п. 42, 50-51, 75, 84-86, 114, 192, 197, 210, 225, 234, 242; т. 4 а.п. 1, 13), та, за бажанням прокурора, на сайті Офісу Генерального прокурора (т. 3 а.п. 59, 67, 87, 104, 193).

Про причини неявки суду не повідомила, можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку «ВКЗ» поза межами приміщення суду не скористалася.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Інтереси обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому процесі належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_5 згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.11.2023 № 004-40011278 (т. 2 а.п. 124), тим самим судом виконано складову права на справедливий судовий процес та не порушено право на захист обвинуваченої.

Отже судом виконаний обов`язок вживати усіх заходів, необхідних для забезпечення обвинуваченій у колабораційній діяльності ОСОБА_3 права на кваліфікований захист, у тому числі і призначення захисника, який би надавав практичну юридичну допомогу ефективно, оскільки такий захист не може бути ілюзорним заради «видимості судового процесу», що є одним із основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено. Окрема увага суду приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Відтак подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб.

Докази, які досліджені судом

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України підтверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами, а саме:

Витягом з ЄРДР по к/п № 0000742 від 24.02.2023 року (т. 1 а.п. 1), який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 24.02.2023 (т. 1 а.п. 5).

Протоколом огляду від 01.03.2023 року (т. 1 а.п. 36-45), відповідно до якого об`єктом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4

На даній сторінці міститься фото- та текстовий матеріал щодо напрямків,

за якими викладачі т. зв. «кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета», у тому числі старший викладач ОСОБА_3 , здійснюють підготовку фахівців бакалаврату та магістратури.

Також об`єктом огляду є сайт під назвою «Донецкий национальный университет» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На даній сторінці міститься нормативний документ з розширенням .pdf під назвою «ГОСУДАРСТВЕННЫЙ ОБРАЗОВАТЕЛЬНЫЙ СТАНДАРТ ВЫСШЕГО ПРОФЕССИОНАЛЬНОГО ОБРАЗОВАНИЯ ПО НАПРАВЛЕНИЮ ПОДГОТОВКИ 45.03.01 ФИЛОЛОГИЯ (КВАЛИФИКАЦИЯ «АКАДЕМИЧЕСКИЙ БАКАЛАВР», затверджений «Приказом Министерства образования и науки Донецкой Народной Республики от 20.04.2016 г. № 452», за яким викладачі т. зв. «кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета», у тому числі старший викладач ОСОБА_3 , здійснюють підготовку фахівців бакалаврату та магістратури.

Надалі серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням:

http://www.donnu.ru/public/umu/45.03.02%20%D0%9B%D0%B8%D0%BD%D0%B3%D0%B2%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%B8%D0%BA%D0%B0_0.pdf

На даній сторінці міститься нормативний документ з розширенням .pdf під назвою «ГОСУДАРСТВЕННЫЙ ОБРАЗОВАТЕЛЬНЫЙ СТАНДАРТ ВЫСШЕГО ПРОФЕССИОНАЛЬНОГО ОБРАЗОВАНИЯ ПО НАПРАВЛЕНИЮ ПОДГОТОВКИ 45.03.02 ЛИНГВИСТИКА (КВАЛИФИКАЦИЯ «АКАДЕМИЧЕСКИЙ БАКАЛАВР» затверджений «Приказом Министерства образования и науки Донецкой Народной Республики от 20.04.2016 г. № 451», за яким викладачі т. зв. «кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета», у тому числі старший викладач ОСОБА_3 , здійснюють підготовку фахівців бакалаврату та магістратури.

Таким чином, в ході огляду розміщених на вище зазначених сайтах відомостей та документів, отримано інформацію про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посадах т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии», під час здійснення навчального процесу у т. зв. «Мариупольском государственном университете» займається впровадженням стандартів освіти держави агресора.

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаними публікаціями. Встановлено, що вони відповідають змісту протоколу огляду (т. 1 а.п. 46).

Протоколом огляду від 27.02.2023 року (т. 1 а.п. 47-52), відповідно до якого об`єктом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7

На даній сторінці міститься фото- та текстовий матеріал щодо діяльності т. зв. «Факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета».

Таким чином, в ході огляду відомостей на офіційному сайті «Мариупольского государственного университета» отримано інформацію про те, що ОСОБА_3 у вказаному навчальному закладі обіймає посади пов`язані з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави агресора, а саме: т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Протоколом огляду від 27.02.2023 року (т. 1 а.п. 53-70), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 в мессенджері Telegram.

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено публікацію, що розміщена ІНФОРМАЦІЯ_9 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

В подальшому натиснувши на «OPEN IN WEB», що знаходиться внизу Інтернет даної сторінки, перейшли до публікації під назвою (на рос.) «Приказ об обучении работников образовательных организаций высшего образования ДНР».

Оглядом встановлено, що на даній сторінці міститься «Приказ №970 від 14.10.2022 «Об обучении профессорско-преподавательского состава образовательных организаций высшего образования Донецкой Народной Республики в Федеральном государственном бюджетном образовательном учреждении высшего образования Донской государственный технический университет».

Таким чином, в ході огляду публікації отримано інформацію про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді т. зв. «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» т. зв. «Маріупольського державного університету «ДНР», здійснює впровадження стандартів держави - агресора, у зв`язку з цим з 16 по 19 жовтня 2022 року пройшла навчання (п.139 списку додатка до наказу) по додатковій професійній програмі підвищення кваліфікації у Федеральній державній бюджетній освітній установі вищої освіти «Донський державний технічний університет (Російська Федерація, м. Ростов-на-Дону).

Протоколом огляду від 28.02.2023 року (т. 1 а.п. 71-75), відповідно до якого об`єктом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10

На даній сторінці міститься текстовий матеріал щодо контактних даних

т. зв. Мариупольского государственного университета».

Таким чином, в ході огляду відомостей на офіційному сайті «Мариупольского государственного университета» отримано інформацію про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посадах т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии», здійснює свою протиправну діяльність в адміністративній будівлі т. зв. університету, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, проспект Будівельників, будинок 129А.

Протоколом огляду від 28.02.2023 року (т. 1 а.п. 76-88), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено публікацію, що розміщена ІНФОРМАЦІЯ_11 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

В подальшому натиснувши на «OPEN IN WEB», що знаходиться внизу Інтернет даної сторінки, перейшли до публікації під назвою (на рос.) «Об организации деятельности образовательных организаций высшего образования.».

Оглядом встановлено, що на даній сторінці міститься документ з розширенням pdf під назвою «Post_mrpl_dpr05_25.11.2022.pdf».

Таким чином, в ході огляду публікації отримано важливу інформацію щодо впровадження викладацьким складом т. зв. «Маріупольського державного університету «ДНР», у тому числі ОСОБА_3 , стандартів освіти держави агресора Російської Федерації під час здійснення освітнього процесу у вказаному університеті.

Так, згідно п. 2 Наказу «Міністерства освіти і науки «ДНР» №1029 від 02.11.2022 «Про організацію діяльності освітніх організацій вищої освіти, професійних освітніх організацій, що беруть участь у функціонування профільних класів у загальноосвітніх організаціях Донецької Народної Республіки у 2022-2023 навчальному році» освітнім організаціям, зазначеним у Переліку (згідно п. 3 «Маріупольський державний університет»), при організації роботи з профільними класами у загальноосвітніх організаціях «Донецької Народної Республіки» через мережеву форму реалізації освітніх програм керуватися спільним наказом Міністерства науки та вищої освіти Російської Федерації та Міністерства освіти Російської Федерації від 05.08.2020 № 882/391 «Про організації та здійснення освітньої діяльності при мережній формі реалізації освітніх програм».

Протоколом огляду від 28.02.2023 року (т. 1 а.п. 89-106), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено публікацію, що розміщена ІНФОРМАЦІЯ_12 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

В подальшому натиснувши на «OPEN IN WEB», що знаходиться внизу Інтернет даної сторінки, перейшли до публікації під назвою (на рос.) « ОСОБА_9 ».

Оглядом встановлено, що на даній сторінці міститься лист на 1 арк., з додатками на 12 арк., т. зв. Міністра освіти та науки «ДНР» від 01.11.2022 №5917/06.1-28 ОСОБА_10 , який адресовано т. зв. Голові окупаційної адміністрації міста Маріуполя ОСОБА_11 .

Таким чином, в ході огляду документу публікації отримано інформацію, яка підтверджує той факт, що ОСОБА_3 являється співробітником т. зв. «Мариупольского государственного университета».

Зі змісту вище вказаного документу встановлено, що ОСОБА_3 проживає в університетському гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом огляду від 13.03.2023 року (т. 1 а.п. 107-115), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено публікацію, що розміщена ІНФОРМАЦІЯ_13 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 »

В подальшому натиснувши на «OPEN IN WEB», що знаходиться внизу Інтернет даної сторінки, перейшли до публікації під назвою (на рос.) «Должностная инструкция старшего преподавателя.».

Оглядом встановлено, що на даній сторінці міститься посадова інструкція старшого викладача т. зв. «Мариупольского государственного университета».

Таким чином, в ході огляду документу публікації встановлено, що на даній сторінці міститься посадова інструкція старшого викладача т. зв. «Мариупольского государственного университета», яка затверджена в. о. ректора ОСОБА_6 .

Протоколом огляду від 23.08.2023 року (т. 1 а.п. 163-167), відповідно до якого об`єктом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4

На даній сторінці міститься новина щодо діяльності т. зв. «Факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Нижче зазначено текст даної публікації (рос.): «Представители факультета иностранных языков Мариупольского государственного университета посетили Пятигорский государственный университет. В ходе рабочего визита удалось достигнуть договоренностей в рамках намерений сотрудничества и обмена опытом научно-исследовательской деятельности. Результатом поездки стало подписание рамочного соглашения МГУ с ПГУ».

Таким чином, в ході огляду відомостей на офіційному сайті «Мариупольского государственного университета имени ОСОБА_12 » отримано інформацію про те, що ОСОБА_3 у вказаному навчальному закладі, обіймаючи посаду т. зв. «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии», бере участь у заходах пов`язаних з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави агресора.

Протоколом огляду від 24.07.2023 року (т. 1 а.п. 168-185), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 . У описі даного телеграмканалу зазначено наступне: МАРИУПОЛЬ ПРИНЯТО | Архив документов по важным мероприятиям |Только новая и актуальная информация| Для своих |

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_14 », яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_15 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Оглядом встановлено, що на даній сторінці міститься «Положение о кафедре Мариупольского государственного университета».

Таким чином, оглядом встановлено, що « Положение о кафедре Мариупольского государственного университета» визначає цілі, завдання, функції кафедри, її склад та структуру, а також основні напрямки взаємодії кафедри з усіма кафедрами та структурними підрозділами Маріупольського державного університету тощо.

Далі серед документів, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_14 », який розміщений ІНФОРМАЦІЯ_15 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Оглядом встановлено, що на даній сторінці міститься «Положения о факультете Мариупольского государственного университета имени ОСОБА_12 ».

Таким чином, оглядом встановлено, що згідно даного «Положения о факультете Мариупольского государственного университета имени ОСОБА_12 » факультет т. зв. університету у своїй роботі керується Конституцією Російської Федерації, федеральним законом від 29.12.2012 № 273-ФЗ «Про освіту Російської Федерації», а також Статутом університету, цим Положенням, локальними нормативними актами університету, рішенням вченої ради університету.

Протоколом огляду від 14.09.2023 року (т. 1 а.п. 187-273), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 . У описі даного телеграмканалу зазначено наступне: МАРИУПОЛЬ ПРИНЯТО | Архив документов по важным мероприятиям |Только новая и актуальная информация| Для своих |

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено файли під назвою «Post_mrpl_dpr01_13.09.2023.pdf», «Post_mrpl_dpr02_13.09.2023.pdf», «Post_mrpl_dpr03_13.09.2023.pdf», «Post_mrpl_dpr04_13.09.2023.pdf», які розміщені ІНФОРМАЦІЯ_16 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Оглядом файлу «Post_mrpl_dpr01_13.09.2023.pdf» встановлено, що він містить «Рабочую программу производственной (педагогической по зарубежной литературе) практики» за напрямом підготовки «45.03.02 Лингвистика» освітньою програмою «Теория и методика преподавания иностранных языков и культур (немецкий язык)» для студентів бакалаврату очної форми навчання

т. зв. «Мариупольского государственного университета». Зазначена робоча програма розроблена та підписана т. зв. «старшим преподавателем кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков» ОСОБА_3 .

Оглядом файлу «Post_mrpl_dpr02_13.09.2023.pdf» встановлено, що він містить «Рабочую программу производственной (преддипломной) практики» за напрямом підготовки «45.03.02 Лингвистика» освітньою програмою «Теория и методика преподавания иностранных языков и культур (немецкий язык)» для студентів бакалаврату очної форми навчання т. зв. «Мариупольского государственного университета». Зазначена робоча програма розроблена та підписана т. зв. «старшим преподавателем кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков» ОСОБА_3 .

Оглядом файлу «Post_mrpl_dpr03_13.09.2023.pdf» встановлено, що він містить «Рабочую программу учебной (ознакомительной) практики» за напрямом підготовки «45.03.02 Лингвистика» освітньою програмою «Теория и методика преподавания иностранных языков и культур (немецкий язык)» для студентів бакалаврату очної форми навчання т. зв. «Мариупольского государственного университета».

Зазначена робоча програма розроблена та підписана т. зв. «старшим преподавателем кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков» ОСОБА_3 .

Оглядом файлу «Post_mrpl_dpr04_13.09.2023.pdf» встановлено, що він містить «Сквозную программу практик» за напрямом підготовки «45.03.02 Лингвистика» для студентів бакалаврату очної та заочної форм навчання т. зв. «Мариупольского государственного университета».

Зазначена «сквозная программа» розроблена та підписана т. зв. «старшим преподавателем кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков» ОСОБА_3 .

Отже, в ході огляду встановлено, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду т. зв. «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии факультета иностранных языков», займається організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави агресора у вказаному навчальному закладі, шляхом розробки та підписання відповідних робочих програм.

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаними публікаціями. Встановлено, що вони відповідають змісту протоколу огляду (т. 1 а.п. 274).

Протоколом огляду від 20.10.2023 року (т. 2 а.п. 2-79), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 . У описі даного телеграмканалу зазначено наступне: МАРИУПОЛЬ ПРИНЯТО | Архив документов по важным мероприятиям |Только новая и актуальная информация| Для своих |

Серед новин, розміщених на вищезазначеному Telegram-каналі виявлено публікацію з файлом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_17 », який розміщений ІНФОРМАЦІЯ_18 за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Оглядом файлу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_17 » виявлено документ: «Положение об исполнении обязанностей заместителя декана факультета» т. зв. «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Таким чином, в ході огляду документу публікації встановлено, що на даній сторінці міститься «Положение об исполнении обязанностей заместителя декана факультета» т. зв. «Мариупольского государственного университета имени ОСОБА_12 », якt затверджено першим проректором ОСОБА_8 .

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаною публікацією. Встановлено, що вона відповідає змісту протоколу огляду (т. 2 а.п. 90).

Протоколом огляду від 03.11.2023 року (т. 2 а.п. 81-86), відповідно до якого об`єктом огляду є Telegram канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 . У описі даного телеграмканалу зазначено наступне: МАРИУПОЛЬ ПРИНЯТО | Архив документов по важным мероприятиям |Только новая и актуальная информация| Для своих |

В ході оглядо встановлено публікацію від 30.10.2023 у вигляді 2-х документів у форматі ПДФ: службова записка від 14.10.2022 і службова записка від 12.11.2022, які підписані заступником декана іноземних мов ОСОБА_13 .

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаною публікацією. Встановлено, що вона відповідає змісту протоколу огляду (т. 2 а.п. 87).

Показаннями допитаного у судовому засіданні через відеоконференцзв`язок свідка ОСОБА_14 , яка суду повідомила наступне.

Я працюю в Маріупольському державному університеті, який тимчасово дислокується у м. Києві, проректором з науково-педагогічної роботи. Я знайома з ОСОБА_3 , як з колишньою колегою по роботі в університеті. З ОСОБА_3 я мала виключно ділові відносини приблизно з 2014 року, а з 2020 року я з нею часто перетиналася до лютого 2022 року. Після евакуації з м. Маріуполь Донецької області я не підтримую жодних відносин з вказаною особою.

ОСОБА_3 почала працювати з 2014 року до звільнення у серпні 2022 року, обіймаючи посаду старшого викладача кафедри німецької та французької філології i одночасно з 2017 року виконувала функції заступника декана факультету іноземних мов з навчальної роботи.

У травні 2022 року я залишила місце свого постійного проживання в м. Маріуполь та виїхала звідти до м. Київ, куди тимчасово був переміщений наш університет.

Далі з офіційного телеграм каналу та сайту т. зв. «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи» мені стало відомо, що на теперішній час ОСОБА_3 перебуває на непідконтрольній українській владі території України, а саме: мешкає в окупованому м. Маріуполь Донецької області.

З початком відкритої агресії рф проти України всі працівники університету за можливості виїжджали з м. Маріуполь. З квітня 2022 року університет офіційно відновив свою діяльність у м. Київ. Адміністрація МДУ намагалася встановити зв`язок зі всіма викладачами та співробітниками і тим, хто залишився в м. Маріуполь, пропонували виїхати. Всім пропонувалося житло у м. Київ та робота на посадах, які зберігалися за ними.

Мені відомо, що ОСОБА_3 виїхати з окупованого м. Маріуполь відмовилася. Вона відвідує т. зв. «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи», який розташований у м. Маріуполь. З відкритих джерел мені стало відомо, що ОСОБА_3 перебуваючи на території міста Маріуполь Донецької області, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, та добровільно працевлаштувалась до створеного окупаційною владою т. зв. «МГУ ДНР», в якому обійняла посади пов`язані з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави - агресора у даному закладі освіти, а саме т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Університет в Маріуполі працює за стандартами держави-агресора РФ.

ОСОБА_3 розробила робочі програми у т. зв. «МГУ ДНР» за стандартами РФ, які є обов`язковими для виконання.

У серпні 2022 року ОСОБА_3 з нашого університету в м. Києві було звільнено за власним бажанням.

Про примус, залякування, погрози чи щось подібне до ОСОБА_3 з боку представників держави-агресора стосовно того, щоб вона залишилась працювати в університеті м. Маріуполь мені не відомо.

Останній раз я перебувала на тимчасово окупованій території влітку 2023 року. Метою даної поїздки було бажання провідати свою матір. В той час з ОСОБА_3 я не спілкувалася.

Я під час досудового розслідування впізнавала ОСОБА_3 за фотографіями і на публікаціях, оскільки особисто її знаю та разом з нею працювала у Маріупольському державному університеті в м. Маріуполі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.08.2023 (т. 1 а.п. 140-143), відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_3 за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену на фото №3, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з якою свідок працювала у Маріупольському державному університеті.

Протоколом огляду від 30.08.2023 року (т. 1 а.п. 144-147) за участю свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого предметом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням https://mgumariupol.ru/component/sppagebuilder/?view=page&id=32.

На даній сторінці міститься фото- та текстовий матеріал щодо діяльності т. зв. «Кафеды немецкой филологии факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Свідку ОСОБА_14 було поставлене питання, чи впізнає вона кого-небудь з осіб, зображених на фотознімку та якщо впізнає, то кого саме, за якими ознаками (їх сукупністю), коли і за яких обставин вона з нею познайомилася та чим вказана особа займалася та займається на даний час, на що ОСОБА_14 уважно вивчивши фотознімок, заявила, що на фотознімку з вказаної публікації вона за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену, якою є ОСОБА_3 , разом з якою працювала у Маріупольському державному університеті.

Далі серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням https://mgumariupol.ru/component/sppagebuilder/?view=page&id=45.

На даній сторінці міститься новина щодо діяльності т. зв. «Факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Нижче зазначено текст даної публікації (рос.): «Представители факультета иностранных языков Мариупольского государственного университета посетили Пятигорский государственный университет. В ходе рабочего визита удалось достигнуть договоренностей в рамках намерений сотрудничества и обмена опытом научно-исследовательской деятельности. Результатом поездки стало подписание рамочного соглашения МГУ с ПГУ».

Свідку ОСОБА_14 було поставлене питання, чи впізнає вона кого-небудь з осіб, зображених на фотознімку та якщо впізнає, то кого саме, за якими ознаками (їх сукупністю), коли і за яких обставин вона з нею познайомилася та чим вказана особа займалася та займається на даний час, на що ОСОБА_14 уважно вивчивши фотознімок, заявила, що на фотознімку з вказаної публікації вона за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену, якою є ОСОБА_3 , разом з якою працювала у Маріупольському державному університеті.

Таким чином, в ході огляду відомостей на офіційному сайті «Мариупольского государственного университета» свідок впізнала на вищезазначених фото ОСОБА_3 , яка у вказаному навчальному закладі обіймає посаду пов`язану з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави агресора, а саме: т. зв. «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Показаннями допитаного у судовому засіданні через відеоконференцзв`язок свідка ОСОБА_15 , яка суду повідомила наступне.

На теперішній час я продовжую працювати у Маріупольському державному університеті на посаді начальника відділу кадрів в м. Києві, а до цього проживала у м. Маріуполь Донецької області.

Я знайома з ОСОБА_3 , як з колишньою колегою по роботі в університеті. З ОСОБА_3 я мала виключно ділові відносини до лютого 2022 року. Після евакуації з м. Маріуполь Донецької області я не підтримую жодних відносин з вказаною особою.

Я залишила місце свого постійного проживання у м. Маріуполь в кінці березня 2022 року та почала роботу у м. Київ в квітні 2022 року.

Адміністрація МДУ намагалася встановити зв`язок зі всіма викладачами та співробітниками і тим, хто залишився в м. Маріуполь, пропонували виїхати. Всім пропонувалося житло у м. Київ та робота на посадах, які зберігалися за ними. Це стосується і ОСОБА_3 , яка виїхати з окупованого м. Маріуполь відмовилася.

Я також одразу намагалася зв`язатися з кожним працівником, за всіма працівниками були збережені робочі місця, я з іншими працівниками пропонували тим, хто залишився в окупованому Маріуполі, виїжджати до Києва і продовжувати працювати в університеті.

Після початку повномасштабної збройної агресії рф проти України, згідно наказу Міністерства освіти і науки України Маріупольський державний університет у квітні 2022 року був тимчасово переміщений до столиці України Києва. Саме тут він відновив свою діяльність.

ОСОБА_3 звільнилася за власним бажанням у 2022 році, вона надіслала заяву про звільнення.

У Маріупольському державному університеті ОСОБА_3 обіймала посаду старшого викладача кафедри німецької та французької філології i одночасно заступника декана факультету іноземних мов з навчальної роботи.

З офіційного телеграм каналу та сайту т. зв. «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи» мені стало відомо, що на теперішній час ОСОБА_3 перебуває на непідконтрольній українській владі території України, а саме: мешкає в окупованому м. Маріуполь Донецької області.

ОСОБА_3 працевлаштувалась до створеного окупаційною владою т. зв. «МГУ ДНР», в якому обійняла посади пов`язані з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави - агресора у даному закладі освіти, а саме: т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии». Вважаю, що вона таке здійснює добровільно.

З відкритих джерел мені стало відомо, що ОСОБА_3 перебуваючи на території міста Маріуполь Донецької області, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, та добровільно працевлаштувалась до створеного окупаційною владою т. зв. «МГУ ДНР», в якому обійняла посади пов`язані з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави - агресора у даному закладі освіти, а саме т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Про примус, залякування, погрози чи щось подібне до ОСОБА_3 з боку представників держави-агресора стосовно того, щоб вона залишилась працювати в університеті м. Маріуполь мені не відомо. Судячи з публікацій телеграм каналів я вважаю, що вона активно і добровільно приймає участь в освітньому процесі за стандартами РФ.

Я під час досудового розслідування впізнавала ОСОБА_3 за фотографіями і на публікаціях, оскільки особисто її знаю та разом з нею працювала у Маріупольському державному університеті.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.08.2023 (т. 1 а.п. 154-157), відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_3 за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену на фото №3, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з якою свідок працювала у Маріупольському державному університеті.

Протоколом огляду від 30.08.2023 року (т. 1 а.п. 158-161) за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого предметом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням https://mgumariupol.ru/component/sppagebuilder/?view=page&id=32.

На даній сторінці міститься фото- та текстовий матеріал щодо діяльності т. зв. «Кафеды немецкой филологии факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Свідку було поставлене питання, чи впізнає вона кого-небудь з осіб, зображених на фотознімку та якщо впізнає, то кого саме, за якими ознаками (їх сукупністю), коли і за яких обставин вона з нею познайомилася та чим вказана особа займалася та займається на даний час, на що свідок уважно вивчивши фотознімок, заявила, що на фотознімку з вказаної публікації вона за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену, якою є ОСОБА_3 , разом з якою працювала у Маріупольському державному університеті.

Далі серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням https://mgumariupol.ru/component/sppagebuilder/?view=page&id=45.

На даній сторінці міститься новина щодо діяльності т. зв. «Факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Нижче зазначено текст даної публікації (рос.): «Представители факультета иностранных языков Мариупольского государственного университета посетили Пятигорский государственный университет. В ходе рабочего визита удалось достигнуть договоренностей в рамках намерений сотрудничества и обмена опытом научно-исследовательской деятельности. Результатом поездки стало подписание рамочного соглашения МГУ с ПГУ».

Свідку було поставлене питання, чи впізнає вона кого-небудь з осіб, зображених на фотознімку та якщо впізнає, то кого саме, за якими ознаками (їх сукупністю), коли і за яких обставин вона з нею познайомилася та чим вказана особа займалася та займається на даний час, на що свідок уважно вивчивши фотознімок, заявила, що на фотознімку з вказаної публікації вона за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену, якою є ОСОБА_3 , разом з якою працювала у Маріупольському державному університеті.

Таким чином, в ході огляду відомостей на офіційному сайті «Мариупольского государственного университета» свідок впізнала на вищезазначених фото ОСОБА_3 , яка у вказаному навчальному закладі обіймає посаду пов`язану з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави агресора, а саме: т. зв. «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Показаннями допитаного у судовому засіданні через відеоконференцзв`язок свідка ОСОБА_16 , який суду повідомив наступне.

Я з 2009 року та до теперішнього часу працюю у Маріупольському державного університету, начальником відділу технічних засобів навчань. Крім цього, з 2006 року я навчався в даному навчальному закладі. До цього часу постійно проживав у м. Маріуполь Донецької області.

Я знайомий з ОСОБА_3 як з колишньою колегою по роботі в університеті. На теперішній час з вказаною особою я не підтримую жодних відносин.

Після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України Маріупольський державний університет разом з його відокремленим структурним підрозділом тимчасово переміщений до столиці України Києва.

26 березня 2022 року я отримав скалкові численні поранення в результаті авіаудару у двір нашого багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим 26 березня 2022 року виїхав звідти, тобто мене евакуювали окупаційна влада до м. Донецька. Після того, як стан мого здоров`я покращився, я разом зі своєю родиною виїхав з тимчасово окупованої території Донецької області через територію Російської Федерації, а також країни Євросоюзу прибув до України.

З офіційного телеграм каналу та сайту т. зв. «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи» мені стало відомо, що на теперішній час ОСОБА_3 перебуває на непідконтрольній українській владі території України, а саме: мешкає в окупованому м. Маріуполь Донецької області та працює в «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи» у м. Маріуполь Донецької області.

У Маріупольському державному університеті ОСОБА_3 обіймала посаду старшого викладача кафедри німецької та французької філології, i одночасно була заступником декана факультету іноземних мов.

З офіційних телеграм каналів мені відомо, що ОСОБА_3 залишилась в окупованому Маріуполі і працює в «Мариупольском государственном университете имени А.И. Куинджи», в якому обійняла посади, а саме: т. зв. «заместителя декана факультета иностранных языков» та «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Ця діяльність пов`язана з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави - агресора у даному закладі освіти.

Про застосування засобів примушування, залякування, погроз тощо до ОСОБА_3 з боку представників держави-агресора задля того, щоб вона залишилась працювати в університеті в м. Маріуполі мені не відомо. Але я вважаю, що вона добровільно співпрацює з окупаційною владою, така думка склалася у зв`язку із публікаціями її діяльності в телеграм каналах.

Я під час досудового розслідування впізнавав ОСОБА_3 за фотографіями і на публікаціях, оскільки особисто її знаю та разом з нею працювала у Маріупольському державному університеті.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2023 (т. 2 а.п. 96-99), відповідно до якого свідок ОСОБА_16 за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очима, носом губами, зачіскою, впізнав особу, зображену на фото №3, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з якою свідок працювала у Маріупольському державному університеті.

Протоколом огляду від 22.11.2023 року (т. 2 а.п. 100-102) за участю свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого предметом огляду є сайт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Серед вкладок, розміщених на вищезазначеному сайті виявлено вкладку за посиланням https://mgumariupol.ru/component/sppagebuilder/?view=page&id=45. На даній сторінці міститься новина щодо діяльності т. зв. «Факультета иностранных языков «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи».

Нижче зазначено текст даної публікації (рос.): «Представители факультета иностранных языков Мариупольского государственного университета посетили Пятигорский государственный университет. В ходе рабочего визита удалось достигнуть договоренностей в рамках намерений сотрудничества и обмена опытом научно-исследовательской деятельности. Результатом поездки стало подписание рамочного соглашения МГУ с ПГУ».

Свідку ОСОБА_16 було поставлене питання, чи впізнає він кого-небудь з осіб, зображених на фотознімку та якщо впізнає, то кого саме, за якими ознаками (їх сукупністю), коли і за яких обставин він з нею познайомився та чим вказана особа займалася та займається на даний час, на що ОСОБА_16 уважно вивчивши фотознімок, заявив, що на фотознімку з вказаної публікації він за загальними ознаками, а саме за овалом обличчя, очами, носом губами, зачіскою, впізнає особу, зображену, якою є ОСОБА_3 , разом з якою працював у Маріупольському державному університеті.

Таким чином, в ході огляду відомостей на офіційному сайті «Мариупольского государственного университета» свідок впізнала на вищезазначених фото ОСОБА_3 , яка у вказаному навчальному закладі обіймає посаду пов`язану з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави агресора, а саме: т. зв. «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии».

Копією інформації з центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 13.11.2023, відповідно до якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянкою України ОСОБА_3 в період з червня 2023 по 16.11.2023 року в Базі даних не виявлено (т. 2 а.п. 184).

Судом досліджені документи, які характеризують особу обвинуваченої:

- копія особової картки ДМС ОСОБА_3 (т. 2 а.п. 181), за якою встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_19 у м. Свердловськ Луганської області, є громадянкою України.

- інформація про судимості ОСОБА_3 (т. 2 а.п. 178), відповідно до якої станом на 24.10.2023 вона до кримінальної відповідальності не притягалася. Також судом перевірена інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень, за яким інформації щодо ухвалених відносно ОСОБА_3 вироків не знайдено.

- довідка КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» № 252 від 07.03.2023 (т. 2 а.с. 180), згідно якої ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

- довідка КНП «МЦ з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» № 500 від 09.03.2023 (т. 2 а.с. 179), згідно якої ОСОБА_3 за спеціалізованою наркологічною допомогою не зверталась, на обліку не перебуває.

- характеристика ОСОБА_3 від 02.03.2023 (т. 1 а.п. 119), видана ректором Маріупольського державного університету ОСОБА_17 наступного змісту:

ОСОБА_3 , 1978 року народження, до звільнення у серпні 2022 року (наказ про звільнення від 19.08.2022 р. №423-к) обіймала посаду старшого викладача кафедри німецької та французької філології Маріупольського державного університету і одночасно з 2017 року виконувала функції заступника декана факультету іноземних мов з навчальної роботи.

ОСОБА_3 закінчила у 2001 р. Горлівській державний педагогічний інститут іноземних мов (спеціальність вчитель німецької і англійської мов та зарубіжної літератури). З 2001р. по 2014 р. працювала на посаді викладача та згодом старшого викладача кафедри німецької мови зазначеного інституту. З 2005 р. по 2008 р. навчалася у аспірантурі цього ж інституту за спеціальністю 10.02.04 - германські мови.

ОСОБА_3 почала працювати у Маріупольському державному університеті у 2014 році (наказ про прийняття від 14.10.2014 р. № 495-к). На належному рівні викладала дисципліни фахової підготовки студентів; досліджувала питання когнітивної поетики, стилістики, аналізу тексту.

ОСОБА_3 брала участь у пілотному проекті Гете-Інституту в Україні «Імплементація проекту «Вчимося навчати німецької» в освітній процес МДУ» та отримала сертифікат тьютора онлайн-курсів. Була постійним членом «Асоціації українських германістів». Займалася підвищенням рівня викладання німецької мови, про що свідчать 7 міжнародних сертифікатів Гете-Інституїу та Німецької академічна служба обмінів (DAAD).

Працюючи у МДУ, ОСОБА_3 до посадових обов`язків і доручень керівництва кафедри та факультету відносилася відповідально, забезпечуючи виконання завдань в межах навчальної, методичної, наукової та організаційної роботи викладача.

Оцінка суду

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 111-1 КК настає за дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а також за пропаганду у закладах освіти незалежно від типів та форм власності, вчинену з метою: сприяння здійсненню збройної агресії проти України; встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України; уникнення відповідальності за здійснення державою-агресором збройної агресії проти України.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

При цьому судом прийняті до уваги і використані як докази у кримінальному провадженні дані, які надані органом досудового розслідування із відкритих джерел, зібрані за допомогою розвідки з відкритих джерел (OSINT) відповідно до «Протоколу Берклі», який окреслює мінімальні стандарти для пошуку, збирання, зберігання, перевірки та аналізу відкритих джерел. Відповідно до вказаного протоколу, серед іншого, не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Проведення огляду інформації, яка міститься у відкритому доступі, її хід і результати фіксуються у відповідному протоколі огляду. До проведення слідчої (розшукової) дії залучається спеціаліст у галузі інформаційних технологій. Під час її проведення відображається хронологічна послідовність зберігання інформації чи доказів, а також з метою встановлення належної системи цифрового збереження, виготовляється доказова копію електронного документа, яка зберігається на окремий носій інформації.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розпочала працювати у Маріупольському державному університеті у жовтні 2014 року (наказ про прийняття № 495-к від 14.10.2014). У подальшому встановлено, що відповідно до наказу ректора державного університету № 423-к від 19.08.2022 ОСОБА_3 звільнена.

З даних, які надані органом досудового розслідування із відкритих джерел, які зібрані за допомогою розвідки з відкритих джерел (OSINT) відповідно до «Протоколу Берклі», судом також встановлено наступне.

Громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений дату та час, не пізніше 19 серпня 2022 року, залишилася на окупованій території міста Маріуполь Донецької області, продовжила співпрацю з окупаційною владою російської федерації та добровільно працевлаштувалась до створеною окупаційною владою так званого «Мариупольського государственного университета имени А.И. Куинджи» Донецкой Народной Республики, розташованого за адресою: проспект Будівельників, 129А, місто Маріуполь Донецька область та зайняла посаду так званого «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» та так званого «заместителя декана факультета иностранных языков».

Відповідно до «выписки из Единого государственного реестра организаций, осуществляющих образовательную деятельность по имеющим государственную акредитацию образовательным программам» юридичною адресою та місцем знаходження ФГБОУ ВО «Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи» є так звана Донецкая Народная Республика, 287542, проспект Строителей, дом 129 А, город Мариуполь, г.о Мариупольский.

Виконуючи свої обов`язки та впроваджуючи стандарти освіти держави-агресора, ОСОБА_3 розробила такі освітні документи, як: «Рабочая программа производительной (педагогической по зарубежной литературе) практики, утвержденную проректором «Мариупольского государвственного университета имени А.И. Куинджи» (далі МГУ» ОСОБА_7 30.09.2022 года», «Рабочая программа производительной (преддипломной) практики, утвержденную проректором МГУ ОСОБА_7 30.09.2022 года» и «Рабочую программу учебной (ознакомительной) практики, утвержденную проректором МГУ ОСОБА_7 30.09.2022 года», «Сквозную программу практик», утвержденная проректором МГУ ОСОБА_7 30.09.2022 года», що складені ОСОБА_3 на основі «ГОС ВПО», утвержденного решением Ученого совета МГУ от 05.08.2022 (протокол 1) и введенного в действие приказом МГУ от 08.08.2022 № 72.

Також встановлено, що відповідно до так званого «Положения об исполнении обязаностей заместителя декана факультета», що затверджений так званим «Первым проректором Мариупольского государственного университета имени А.И. Куинджи ОСОБА_8 » до посадових та функціональних обов`язків так званого «заместителя декана факультета» віднесено певні організаційно-розпорядчі обов`язки. Посадова інструкція розроблена на підставі квалификаційної характеристики посади «Декана факультета» (мовою оригіналу - Единый квалификационный справочник должностей руководителей, специалистов и служащих, раздел «Квалификационные характеристики должностей руководителей и специалистов высшего профессионального и дополнительного профессионального образования», утвержденный Приказом Минздравсоцразвития России от 11.01.2011 № 1н), що додатково підтверджує в діях ОСОБА_3 роботу в «Мариупольском государственном университете имени А.И. Куинди днр» на підставі законодавства РФ.

Виконуючи отримані повноваження, ОСОБА_3 , перебуваючи на посадах так званого «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» та так званого «заместителя декана факультета иностранных языков» планувала та організовувала освітній процес, у навчальному закладі «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи»» у відповідності до вимог «Федерального Закона об образовании» від 29.12.2012, прийнятим «Государственной Думой РФ 21.12.2012 года» за освітніми стандартами та навчальними планами так званої російської федерації, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами вищої освіти України, який повністю протирічить меті вищої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення російської федерації та так званої «ДНР її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, так званим «Федеральным законом от 17.02.2023 № 19-ФЗ «Об особенностях правового регулирования отношений в сферах образования и науки в связи с принятием в Российскую Федерацию Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и образованием в составе Российской Федерации новых субъектов - Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации», встановлена та визначена діяльність, організація роботи та особливості навчання у вищих навчальних закладах, які розташовані на тимчасово окупованій території відповідно до стандартів освіти держави-агресора.

Крім того, так званим «Приказом министерства образования и науки Донецкой Народной Республики» від 14.10.2022 № 970, ОСОБА_3 як так званий «старший преподаватель кафедры немецкой филологии Мариупольского государственного университета» була направлена на підвищення курсів кваліфікації, а саме на «обучение по дополнительной профессиональной программе повышения квалификации в Федерального государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования «Донской государственный технический университет» (Российская Федерация, г. Ростов-на-Дону)» з 16 жовтня по 19 жовтня 2022 року, що підтверджує умисні дії громадянина України ОСОБА_3 у вчиненні злочину з впровадження стандартів освіти держави-агресора.

В ході розгляду кримінального провадження свідки впізнали ОСОБА_3 як під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляду публікацій офіційного сайту т. зв. «Мариупольский государственный университет имени ОСОБА_12 » за посиланням https://mgumariupol.ru/. З наданих ними в суді показань вбачається, що ОСОБА_3 добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, працевлаштувавшись до створеного окупаційною владою, так званого «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи», в якому обійняла посади так званого «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» та так званого «заместителя декана факультета иностранных языков», їх показання, надані в суді, були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити ОСОБА_3 у інкримінованому їй злочині.

Щодо тверджень захисника про недоведеність вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй діяння.

Твердження захисника про можливе вчинення ОСОБА_3 діяння: у стані крайньої необхідності; в умовах виправданого ризику; внаслідок застосування до засудженої психічного та/або фізичного примусу, є лише гіпотетичним. Так, захисник не зазначає, серед іншого, відомостей, необхідних для перевірки наявності обставин, які виключають протиправність діяння, зокрема: у чому полягала небезпека, яка підлягала усуненню ОСОБА_3 , та кому/чому вона загрожувала; у чому саме полягав фізичний примус та не вказує про будь-яких осіб, які здійснювали на неї тиск і за яких обставин; яку шкоду його підзахисна намагалася відвернути, вчиняючи протиправні діяння.

Натомість суду не надано доказів, що ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, вчинила дії, що ставляться їй у провину, під безпосереднім впливом фізичного примусу, унаслідок якого вона не могла керувати своїми вчинками, чи психічного примусу за умови, що такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом її правам або правам інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в цій обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці).

Разом з цим, надані прокурором докази і послідовні показання допитаних в судовому засіданні свідків об`єктивно вказують на добровільність дій ОСОБА_3 .

Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до ОСОБА_3 з боку будь-кого з осіб держави-агресора застосовувався фізичний та/або психічний примус, внаслідок застосування яких/якого вона вчинила інкриміновані їй дії, суду не надано.

Крім того, суд зауважує, що досліджені докази свідчать, що ОСОБА_3 діяла добровільно, а будь-які докази про примушування її до вчинення таких дій, за встановлених вище судом обставин, відсутні.

Не залишилося поза увагою суду й те, що воєнний напад на Україну, окупація території Донецької області та встановлення на цій території окупаційних органів влади мали відкритий характер, а тому ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, до звільнення у серпні 2022 року обіймала посаду старшого викладача кафедри німецької та французької філології i одночасно з 2017 року виконувала функції заступника декана факультету іноземних мов з навчальної роботи, а тому з огляду на її вік та достатній життєвий досвід, очевидно, усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Зазначене, а також факт добровільного звільнення її з посади, є підтвердженням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу стосовно неї. Отже, її дії були цілком добровільними.

Твердження захисника на відсутність портретної експертизи, яка надала б можливість впевнитися у тому що особа, яка була зображена на фото і відео та обвинувачена ОСОБА_3 одна й та ж особа, не можна визнати переконливими з огляду на наступне.

Так, проведення портретної експертизи є необхідним, коли орган досудового розслідування або суд не мають можливості іншим шляхом встановити особу, що зображена та фотознімках та/або відеозаписах.

Разом з тим, відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_3 по її фото. Також відповідно до протоколів огляду вказані свідки впізнали на публікаціях офіційного сайту «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи» особу ОСОБА_3 . З наданих ними в суді показань вбачається, що ОСОБА_3 добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, працевлаштувавшись до новоствореного окупаційною владою, так званого «Мариупольский государственный университет имени А.И. Куинджи» Донецкой народной республики, в якому обійняла посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу та впровадженням стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти, а саме: так званого «старшего преподавателя кафедры немецкой филологии» та так званого «заместителя декана факультета иностранных языков».

Показання свідків, надані в суді, були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити ОСОБА_3 у інкримінованому їй злочині.

Крім того, всі публікації з фото/відеоматеріалами, які досліджувалися в ході оглядів, у т.ч. за участю свідків, досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що вони відповідають змісту вказаних протоколів оглядів.

Тому, за наведених вище обставин, не приймаються до уваги твердження захисника стосовно відсутності портретної експертизи, що, на його думку, створює неможливість безумовно стверджувати, що саме обвинувачена ОСОБА_3 зображена на фотографіях і публікаціях, оскільки сукупність перелічених вище доказів безумовно свідчить, що на них зображена саме ОСОБА_3 .

Крім того, суд акцентує, що сторона захисту не була позбавлена можливості заявити під час проведення як досудового розслідування, так і в суді клопотання про призначення судово-портретної експертизи, однак таким правом захисник не скористався.

Посилання захисника щодо неправомірного використання її фото, які полягають в тому, що в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_3 , мається фото ОСОБА_3 , однак відсутні відомості про те звідки воно взялося, що вказане фото не визнано речовим доказом, а також, що відповідно до ст. 307, 308 ЦК України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод були грубо порушені права обвинуваченої щодо використання фото в протоколах впізнання, оскільки воно було використано без його згоди, - не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Положеннями ч. 6, 7 ст. 228 КПК України визначено вимоги щодо проведення впізнання особи за фотознімками. Зокрема там вказано, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Як вбачається зі змісту вказаної норми закону, чинний КПК України не визначає конкретного порядку отримання органом досудового розслідування фотознімків, за якими буде проводитись впізнання, а також необхідності відображення у протоколі слідчої дії даних про походження таких фотознімків. Тому відсутність таких даних не може розглядатися як порушення процесуального закону. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій у постановах від 02.10.2019 року (справа № 591/2374/17) та 08.02.2023 року (справа № 201/2609/20).

Окрім того, КПК України не передбачає визнання фотознімка з особою, яка підлягає впізнанню, речовим доказом.

Підсумок

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що дії ОСОБА_3 , яка є громадянкою України, вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто здійснення громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, які, в силу ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, якою обтяжується покарання, суд відносить вчинення злочину із використанням умов воєнного стану (п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України).

Призначаючи основне покарання суд виходить із наступного.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачена була осудною у розумінні ст. 19 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.111-1 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку, здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти у період воєнного стану, чим спричинила вкрай негативні наслідки для впровадження повноцінного освітнього процесу в Україні.

Слід також зазначити, що значну роль у формуванні та збереженні ідентичності дитини відіграє саме освіта, через яку здійснюється безпосередній вплив на становлення та розвиток світоглядних уявлень, національної та правової ідентичності, громадянської позиції, ставлення до своєї держави та надбань її народу тощо. А системний підхід російської влади до впровадження власної освіти спрямований, у тому числі, на викоріння української ідентичності дітей, здійснення освітнього процесу передбачається повністю за російським стандартами, російською мовою та включає потужну пропагандистську складову, що має на меті «денацифікувати» українських дітей та сформувати державі-агресору світогляд.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, проте враховуючи також, що обвинувачена вчинила даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, з метою її перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з додатковим покаранням.

При цьому, визначаючи розмір основного призначеного покарання, суд враховує той факт, що ОСОБА_3 як громадянка України, вчинила злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і що свідчить про те, що злочин має підвищену суспільну небезпечність, вчинила цей злочин умисно з прямим умислом, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без реального відбування покарання, а тому положення ст. 75 КК України не застосовує.

Призначаючи покарання суд застосовує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, висловлену у постанові від 29.01.2024 у справі № 183/184/23 (провадження № 51-5942км23) https://reyestr.court.gov.ua/Review/116705036, де, серед іншого, колегія суддів зазначила, що оскільки засуджена вчинила злочин проти основ національної безпеки України, що становить велику суспільну небезпеку, здійснювала дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти у період воєнного стану, тому призначене їй основне покарання у виді арешту не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання й не сприятиме її виправленню та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Тому з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з огляду на вищевказаний правовий висновок ВС ККС, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України і призначає покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбути реально.

Призначаючи додаткове покарання суд виходить із наступного.

При призначенні виду додаткового покарання суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18, в якій він зазначив, що рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

При визначенні виду додаткового покарання суд також враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30.01.2025 у справі № 644/4388/23 (провадження № 51-4564км24) https://reyestr.court.gov.ua/Review/124904677, за якою той факт, що засуджена за колабораційну діяльність (ч. 3 ст. 111-1 КК) під час окупації займала посаду в. о. директора навчального закладу та впроваджувала стандарти освіти держави-агресора, а в період розгляду кримінального провадження працювала вчителем і була класним керівником, мала вплив не тільки на навчання, але й на виховний процес, свідчить про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права займатися освітньою та виховною діяльністю.

Тому суд призначає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, а також обіймати посади в державних і комунальних установах, пов`язаних із здійсненням освітньої та виховної діяльності на строк 10 років.

Висновок в частині призначеного основного і додаткового покарання узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Інші питання.

Постановою слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 09.11.2023 ОСОБА_3 оголошено у регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук (т. 2 а.п. 125-130).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 року ОСОБА_3 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави (т. 2 а.п. 152-156), який до набрання вироком законної сили слід залишити незмінним.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Процесуальні витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, та призначити їй основне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, а також обіймати посади в державних і комунальних установах, пов`язаних із здійсненням освітньої та виховної діяльності на строк 10 (десять) років.

ОСОБА_3 початок строку відбування основного покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

ОСОБА_3 початок строку відбування додаткового покарання обраховувати з моменту відбуття основного покарання.

ОСОБА_3 залишити незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1