КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ТОВ «Т спрінгс» на ухвалу слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 28.11.2024 задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» (), яке зареєстроване за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Лукіяновича Дениса, буд. 8, кв. 7-Г.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме _____________________________________________________________________________________

Справа № 757/55527/24-к Слідчий суддя - ОСОБА_7

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2698/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо корпоративних прав, крім як накладення арешту.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_5 в інтересах власника майна ТОВ «Т спрінгс» подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена без повідомлення та участі представника ТОВ «Т спрінгс», копія ухвали не надсилалася, а про її існування товариству стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник вказував, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 ніколи не був учасником/засновником ТОВ «Т спрінгс», зокрема і в період, зазначений слідством як період вчинення ним кримінального правопорушення - з жовтня по листопад включно 2023.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, учасниками ТОВ «Т спрінгс» та кінцевим бенефіціарним власником за період з 2021 по сьогоднішній день є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Підозрюваний ОСОБА_8 ніколи не набував, не володів, та не міг розпоряджатись корпоративними правами ТОВ «Т спрінгс», а тому не міг використовувати вказане товариство у злочинній діяльності, інкримінованій йому слідством.

Твердження органу досудового розслідування про використання підозрюваним майна та доходів ТОВ «Т спрінгс» зводиться лише до посилання на вручення ОСОБА_8 підозри та до припущення про виникнення у нього необхідності використання доходів та майна певних суб`єктів господарювання для здійснення злочинної діяльності.

Натомість, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» є предметом, доказом кримінальних правопорушення, засобом чи знаряддям їх вчинення, набуті злочинним шляхом чи використовувалось під час вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи були об`єктом кримінально протиправних дій, з оскаржуваної ухвали не вбачається.

Слідчий суддя не зазначив в оскаржуваній ухвалі, якому із критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, відповідає арештоване майно та яке саме доказове значення воно може мати для даного кримінального провадження, а лише формально послався на необґрунтовану постанову слідчого про визнання майна речовим доказом.

Прокурор у визначений час та дату судового розгляду в судове засідання повторно не прибув, про час, дату та місце апеляційного розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, та про причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку представника ТОВ «Т спрінгс» ОСОБА_5 , який не заперечував проти здійснення судового розгляду без участі прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника ТОВ «Т спрінгс» ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника власника майна - ТОВ «Т спрінгс». Дані про направлення власнику майна копії оскаржуваної ухвали, або відомості про обізнаність власника майна зі змістом оскаржуваної ухвали з інших джерел, у справі відсутні.

Як зазначив апелянт, про наявність оскаржуваної ухвали йому стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу подано представником власника майна 12.03.2025 в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а відтак не вбачає підстав для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що в період з липня 2023 року по теперішній час, на території України діє злочинна група з ознаками організованості, до складу якої входять мешканці Тернопільської області та м. Києва, учасники якої до своїх злочинних планів залучили службових осіб ТОВ «Нової Пошти» та під приводом закупівлі, та реалізації квадрокоптерів (дронів), шахрайським шляхом, зловживаючи своїм службовим становищем в умовах воєнного стану заволоділи грошовими коштами потерпілих в особливо великих розмірах.

Зокрема, 18.10.2023, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ряд інших невстановлених слідством осіб, вступивши у злочинну змову, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, умисно, з метою особистого збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, розробили злочинний план, який полягав у розтраті майна, яке було ввірене ТОВ «Нова Пошта» та фактично знаходилося у відділенні № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль за адресою: м. Тернопіль, вул. Збаразька, 29А, прим. 47 та перебувало у їх віданні.

Так, відповідно до даного плану ОСОБА_8 зобов`язувався знайти осіб, які були готові відправити йому на надані ним дані поштовим зв`язком на відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль квадрокоптери (дрони) із формою розрахунку - накладений платіж.

Далі, після знаходження таких відправників, здійснення ними відправлення, ОСОБА_8 здійснював передачу відомостей про відправку ОСОБА_11 , який брав на себе обов`язок проконтролювати факт прибуття відправлення, його подальшого розміщення на стелажах складського приміщення відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль.

Після надходження відправлень до відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи всупереч Публічного договору та посадових інструкцій, не отримавши від одержувача оплату за майно та послуги з доставки, здійснювали відкриття відправлень, діставали з них квадрокоптери (дрони) та переупаковували їх у нові фірмові картонні коробки, тобто здійснювали розтрату майна, яке перебувало у їх віданні.

Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на виконання вказівок ОСОБА_11 , вчиняли дії, які спрямовані на розтрату майна, яке було ввірене ТОВ «Нова Пошта» та перебувало у їх віданні.

Так, розтрата відбувалася одним із двох шляхів: перший - після відкриття відправлення, яке не оплачене, майно передавалося безпосередньо ОСОБА_8 ; другий - нові картонні коробки, в яких знаходилися переупаковані квадрокоптери (дрони), відправлялися від імені та в адрес осіб, які фактично такі відправлення не оформлювали.

Оформлення таких відправлень через свої облікові записи користувачів здійснювали як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Так, у період з 19.10.2023 по 01.11.2023 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з керівником відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль ОСОБА_11 , фахівцями (операторами) ОСОБА_12 ОСОБА_13 , які являються матеріально відповідальними особами, та спільно з групою інших невстановлених слідством осіб, всупереч Публічного договору та посадових інструкції, не отримавши оплати від одержувачів за наступними відправленнями: 9337, 7731, 9289, 9263, 1568, 8914, 9223, 9937, 4394, 0238, 2166, 2752, 7281, 5915, 2943, 7259, 7621, 0757, 3611, 2714, 4583, 3422, 4991, 8158, 0986, 6854, здійснили переупакування майна, яке в них знаходилося, а саме квадрокоптерів, та передали їх на користь третіх осіб, тим самим завдали збитків ТОВ «Нова Пошта», як експедитору, який несе відповідальність перед замовниками за забезпечення збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг з перевезення.

В подальшому, заволодівши вказаними квадрокоптерами (дронами) з метою приховання слідів вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 здійснив їх відправлення від імені третіх осіб на користь інших осіб з якими попередньо домовився про постачання квадрокоптерів (дронів).

Разом з тим, з метою маскування протиправної діяльності учасників злочинної групи з ознаками організованості, введення потенційних потерпілих в оману, а також подальшої легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_8 залучив до свого злочинного плану активного учасника групи ОСОБА_14 , якому наказав зареєструвати суб`єкт господарської діяльності, а саме ФОП « ОСОБА_14 », банківські рахунки якого використовуються для отримання грошових коштів від потерпілих внаслідок шахрайських дій та подальший їх розподіл між учасниками злочинної групи та підконтрольними їм особами.

В подальшому, в ході аналізу безготівкових операцій по банківським рахункам ФОП « ОСОБА_14 » встановлено, що ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , який теж є активним учасником групи, з метою легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом протягом 2023 року здійснили переказ грошових коштів в сумі понад 1 486 000 грн. на банківські рахунки ФОП « ОСОБА_16 ».

Одночасно з цим, з банківських рахунків ФОП « ОСОБА_15 » переведено частину грошових коштів на особисті рахунки учасників злочинної групи, а саме: на рахунок ОСОБА_8 - 1 371 000 гривень; на особистий рахунок ОСОБА_15 - 1 992 249 гривень.

Крім того, встановлено, що у своїй злочинній діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ряд інших невстановлених на даний час осіб, з метою маскування походження грошових коштів, які отримувалися шахрайським шляхом, використовували також криптогаманці фактично підконтрольних осіб та інших учасників злочинної групи, яких залучали до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_8 у період вчинення вище описаних кримінальних правопорушень та по теперішній час займає посади директорів та входить до складу учасників, засновників (бенефіціарних власників) товариств та організацій, діяльність яких використовував з метою маскування реального походження грошових коштів, здобутих протиправним, шахрайським шляхом.

У період з 04.09.2024 по 05.09.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як зазначено в клопотанні, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , який є активним учасником вищеописаної злочинної групи, в своїй злочинній діяльності використовував майно та доходи ТОВ «Т спрінгс» (), засновником якого останній являвся у період вчинення кримінальних правопорушень, а саме з жовтня по листопад включно 2023 року, з метою вчинення нових кримінальних правопорушень.

В подальшому, одноосібним засновником визначено батька підозрюваного ОСОБА_18 .

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_19 від 01.10.2024 корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» () визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

25.11.2024 прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого суддів Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» (), яке зареєстроване за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Лукіяновича Дениса, буд. 8, кв. 7-Г, із забороною суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо корпоративних прав, крім як накладення арешту.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.11.2024 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» (), яке зареєстроване за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Лукіяновича Дениса, буд. 8, кв. 7-Г.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо корпоративних прав, крім як накладення арешту.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя посилався на необхідність арешту корпоративних прав ТОВ «Т спрінгс» з метою їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт корпоративних прав ТОВ «Т спрінгс», належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту, відношення вказаного товариства до обставин кримінального провадження та можливість використання його корпоративних прав як доказів у кримінальному провадженні, та не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами корпоративні права ТОВ «Т спрінгс», прокурором у клопотанні не доведено таку мету арешту даного майна, як збереження речових доказів.

Як убачається із даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником ТОВ «Т спрінгс» () є ОСОБА_10 , директором вказаного товариства є ОСОБА_18 з 04.11.2023, а кінцевим бенефіціарним власником даної юридичної особи є ОСОБА_9 .

Будь-яких даних щодо причетності засновника, директора або кінцевий бенефіціарного власника ТОВ «Т спрінгс», зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , до вчинення кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, матеріали справи не містять, та відомості про можливу причетність вказаних осіб до кримінальних правопорушень, до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні не внесено.

Надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні щодо обставин підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, зокрема були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були об`єктом кримінально протиправних дій, чи набуті кримінально протиправним шляхом.

До клопотання не долучено жодних відомостей на підтвердження викладених у клопотанні обставин про те, що ОСОБА_8 в своїй злочинній діяльності використовував майно та доходи ТОВ «Т спрінгс» (), з метою вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долучена до клопотання постанова слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_19 від 01.10.2024 про визнання корпоративних прав ТОВ «Т спрінгс» () речовими доказами у кримінальному провадженні, містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин злочинів, без обґрунтування висновку, яким ознакам речових доказів відповідають вказані корпоративні права.

З урахуванням встановлених колегією суддів обставин, станом на день апеляційного розгляду матеріали судового провадження не містять обгрунтованих даних, які б давали розумні підстави вважати, що корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» (), які не є матеріальними об`єктами та належать третім особам, можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002620.

Крім того, у клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання корпоративних прав юридичної особи, які належать на праві власності третім особам.

Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, який, наклавши арешт на майно третіх осіб, не обгрунтував його відношення до обставин кримінальних правопорушень, та не перевірив, чи відповідає таке майно ознакам речових доказів у кримінальному провадженні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Т спрінгс» не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном здійснено без законних на те підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Т спрінгс» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Т спрінгс» (), зареєстроване за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Лукіяновича Дениса, буд. 8, кв. 7-Г.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3