Справа №577/195/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/191/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2025 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, перебуває кримінальне провадження № 0000166 від 13 вересня 2024 року, в якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.

У рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Вказане клопотання слідчого вмотивовано обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_6 підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2025 року, клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 години 27 квітня 2025 року.

Визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 908 400 грн.

У разі внесення вказаної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити, поклавши на неї наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Конотопського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, відповідно якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2025 року та змінити запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що зазначені в клопотанні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України нічим не обґрунтовані та не підтверджені.

Так, органом досудового розслідування не було надано жодного доказу на підтвердження наявності в підозрюваної ОСОБА_6 наміру переховуватися від органів досудового розслідування чи від суду, та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, апелянт просить звернути увагу на те, що підозрювана має трьох малолітніх дітей та хворого чоловіка, який брав участь в захисті суверенітету та територіальної цілісності України, є учасником бойових дій, де отримав множинні покарання, у зв`язку з чим оформлює групу інвалідності.

Також, вирок суду від 12 липня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не набрав законної сили, а тому не можливо беззаперечно стверджувати про існування ризику вчинення підозрюваної іншого кримінального правопорушення.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду, учасники були повідомлені завчасно у передбаченому законом порядку.

У поданих до апеляційного суду заявах, захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просять судовий розгляд проводить у їх відсутність.

Враховуючи наявність вищезазначених заяв, а також, що учасники даного провадження повідомлені належним чином, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності, що не суперечить ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, при вирішення питання щодо застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час перевірки вмотивованості поданого слідчим клопотання, слідчим суддею було встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000166 від 13 вересня 2024 року, 27 лютого 2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість вказаної підозри була встановлена слідчим суддею з врахуванням наданих органом досудового розслідування доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31 жовтня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 11 листопада 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 13 січня 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13 лютого 2025 року; протоколом обшуку від 09 січня 2025 року; описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 09 січня 2025 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05 лютого 2025 року; протоколом огляду предметів від 11 лютого 2025 року; протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 січня 2025 року, 01 лютого 2025 року, 12 вересня 2024 року, 12 січня 2025 року, 15 січня 2025 року, які об`єктивно зв`язують підозрювану з вчиненням кримінального правопорушення та є достатніми на даній стадії провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і зроблено під час розгляду клопотання слідчого.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду є підтвердженим, оскільки тяжкість ймовірного покарання можна вважати істотним фактором на підтвердження цього ризику. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000р, у рішенні ЄСПЛ «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 08 років, тому існує ймовірність того, що підозрювана, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що ускладнить своєчасному виконанню процесуальних рішень.

Окрім цього, в обґрунтування існування вказаного ризику, прокурором слушно зауважено про наявність в підозрюваної трьох малолітніх дітей та чоловіка, котрий має відстрочку від мобілізації за станом здоров`я, що надають можливість особі у період воєнного стану вільно переміщатися країною або виїхати за її межі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також є обґрунтованим ризик можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної поведінки, оскільки остання неодноразово була засуджена за вчинення низку кримінальних правопорушень. Окрім цього, відносно останньою 21 вересня 2023 року скеровано кримінальне провадження за обвинувачення у вчиненні восьми епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 190, ч. 1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Враховуючи вищезазначене, а також характер злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування до останньої запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки доводами клопотання доведена неможливість застосування стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Колегія суддів ставиться критично до тверджень захисника щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих їй корисливих злочинів, дані про особу підозрюваної та її поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя, в ході прийняття рішення про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею доказами.

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрювана має стійкі соціальні зв`язки, трьох малолітніх дітей, хворого чоловіка, котрий брав участь в захисті суверенітету та територіальної цілісності України, є учасником бойових дій, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, а вказані доводи не є обґрунтованим та не впливають на висновки слідчого судді, зважаючи на те, що вказані обставини існували до вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень та не стали для неї стримуючим фактором.

Не набрання попереднім вироком суду законної сили не спростовують існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, зважаючи на кількість епізодів та наявність низку судимостей в підозрюваної, що свідчать про схильність ОСОБА_6 до злочинної діяльності та її підвищену суспільну небезпечність.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайоного суду Сумської області від 28 лютого 2025 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4