Справа № 685/1204/24
Провадження № 1-кп/685/25/25
В И Р О К

іменем України

29 квітня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Теофіполь кримінальне провадження, внесене 01.10.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000016 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Корчівка Красилівського району Хмельницької області, проживає та зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , громадянин України, повна середня освіта, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має статус учасника бойових дій, працює на Теофіпольському цукровому заводі, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Близько 04 год 20 хв 29.09.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, в порушення вимог наказу голови Хмельницької ОВА про запровадження комендантської години на території Хмельницької області № 391/2022-н від 30.09.2022, під`їхавши на автомобілі ВА3-21063 з державним номерним знаком НОМЕР_1 до території восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , тобто, у громадське місце, яким є зазначена вулиця, розпочав без причин словесний конфлікт із працівником восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_6 , після чого, простоявши до 04 год 30 хв біля воріт восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і поведінки, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження чужого майна, безпричинно, відкрито для працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_7 та капітана ОСОБА_6 , передньою частиною автомобіля ВАЗ 21063 з д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись автомобілем вперед та назад, став вибивати зачинені металеві ворота, якими був обладнаний в`їзд до території восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим пошкодив зазначені ворота, після чого працівники восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 дерев?яними лавами заблокували металеві ворота в`їзду на територію відділу РТЦК та СП, проте ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії та не зупиняючись на вчиненому, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, поводячи себе з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, безпричинно, відкрито для присутніх на вулиці працівників восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_7 , вийшовши з автомобіля, підійшов до металевих воріт, ногами почергово почав завдавати ударів по вказаних воротах, унаслідок чого ОСОБА_4 вибив отвір у частині воріт, своїми активними фізичними діями завдавши восьмому відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди на суму 749 грн, після чого ОСОБА_4 незаконно проник на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у дворі якого, продовживши вчинення хуліганських дій, діючи умисно та із хуліганських спонукань, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, вчинив конфлікт на території вказаного відділу, який супроводжувався грубими висловлюваннями нецензурною лайкою на адресу працівників восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_9 та капітана ОСОБА_6 , а також штовханнями із останнім, при цьому, на неодноразові законні вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_6 припинити неправомірні дії, ОСОБА_4 не реагував.

Вказані протиправні дії ОСОБА_4 біля території та на території восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 тривали протягом 20 хвилин до приїзду працівників з РПП СПД № 1 ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, які припинили протиправну поведінку ОСОБА_4 .

Зазначене діяння ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Під час судового розгляду кримінального провадження 29.04.2025 учасники судового провадження повідомили суд про те, що 29.04.2025 між прокурором Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , за письмовою згодою представника потерпілого укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог статей 468, 469, 472 КПК України, яку подано через канцелярію суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

У зв`язку з поданням угоди про визнання винуватості, на вимогу ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупинив проведення процесуальних дій та перейшов до розгляду угоди.

Згідно з поданою суду угодою про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди, що кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, обвинуваченим було вчинено саме за викладених вище обставин, у п. 4.1. угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, погоджується з правовою кваліфікацією діяння за ч. 1 ст. 296 КК України, а також погоджується з фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними у п. 2 Угоди.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

У п. 4 1. угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, погодився з його правовою кваліфікацією та фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в п. 2 угоди про визнання винуватості, підтвердив обставини, які є істотними для даного кримінального провадження, викладені у п. 3 угоди про визнання винуватості, у тому числі те, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку; обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп?яніння; позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має інвалідність III групи; позицію потерпілого в межах даного кримінального провадження.

У п. 5.2. угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 погодився на призначення йому судом покарання, узгодженого у п. 5.1. угоди, а саме: за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У п. 6. угоди про визнання винуватості обвинувачений та прокурор зазначили, що обізнані з правовими наслідками укладення та затвердження угоди для відповідно обвинуваченого та прокурора, а також із зумовленими укладенням і затвердженням угоди обмеженнями права апеляційного та касаційного оскарження вироку суду, з правовими наслідками невиконання угоди про визнання винуватості.

Враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки, раніше не судимий, позитивно характеризується, має статус особи з інвалідністю ІІІ групи, а також наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, яке забезпечить повне, своєчасне, невідворотне покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи характер і тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, належність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, до кримінального проступку, наявність суспільного інтересу у запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, у тому числі більш тяжких, враховуючи, що відповідно до вимог ст. 472 КПК України ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінального проступку, угоду про визнання винуватості укладено зі згоди потерпілого, 749 грн заподіяної потерпілому шкоди повністю та добровільно відшкодовано обвинуваченим, сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 29.04.2025 просив затвердити, повідомив, що справді бажав укласти угоду про визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону, може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання, укладення угоди є добровільним, зауважень до роз`яснення судом обвинуваченому правових наслідків укладення угоди немає.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердив добровільність укладення угоди його підзахисним, зауважень до роз`яснення судом обвинуваченому правових наслідків укладення угоди немає.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також із вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України, є проступками. При викладених вище обставинах, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Представником потерпілого від кримінального правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄРДПОУ НОМЕР_3 ) ОСОБА_11 надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000016 із повідомленням про відсутність будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, про те, що вважає покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів у майбутньому, про обізнаність з правовими наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для потерпілого.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст. 472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються наявними матеріалами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто кримінальний проступок.

Кваліфікація діяння ОСОБА_4 є правильною, ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення правопорушення, повідомленими обвинуваченим суду обставинами і відповідно до ст. 349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся у вчиненні правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, має статус учасника бойових дій.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючись у призначенні покарання, із врахуванням вцілому позитивних даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставини, що обтяжує покарання, у п. 5.1. угоди про визнання винуватості сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь обвинуваченого ОСОБА_4 є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст. 50 та ст. 65 КК України щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, двох обставин, що пом`якшують покарання, однієї обставини, що обтяжує покарання.

Суд при цьому також ураховує пояснення, надані обвинуваченим в судовому засіданні, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_4 обіцяє правопорушень надалі не вчиняти, а також враховує наявність у обвинуваченого статусу учасника бойових дій як свідчення активної громадянської позиції обвинуваченого та добросовісного виконання ним конституційного обов`язку із Захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо речових доказів суд враховує, що постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_12 від 02.10.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні користований легковий автомобіль ВАЗ 21063 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належний ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 6841 від 21.06.2018, яким користувався ОСОБА_4 , а також ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі № 671/1919/24 про арешт майна на зазначений транспортний засіб, який перебував у користуванні ОСОБА_4 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження і користування.

Питання подальшої долі легкового автомобіля ВАЗ 21063 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належного відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 6841 від 21.06.2018, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 та на який ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі № 671/1919/24 накладено арешт, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши після набрання вироком законної сили арешт, накладений на нього.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України, застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Оскільки із обставин справи не вбачається обізнаності власника транспортного засобу ОСОБА_13 про незаконне використання зазначеного легкового автомобіля обвинуваченим, зазначений транспортний засіб не підлягає спеціальній конфіскації та його слід повернути законному власнику або уповноваженій ним особі.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експертів відсутні, майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована повністю та добровільно, відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000016, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2024, укладену між прокурором Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі № 671/1919/24 на легковий автомобіль ВАЗ 21063 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належний ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 6841 від 21.06.2018, яким користувався ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: легковий автомобіль ВАЗ 21063 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належний ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 6841 від 21.06.2018, яким користувався ОСОБА_4 , повернути за належністю законному власнику ОСОБА_13 або уповноваженій ним особі.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча суддя ОСОБА_14