Справа №295/3010/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000137 від 10.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, працюючого слюсарем в КП «Житомирводоканал» ЖМР, пенсіонера, учасник бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ст. ст. 286-1 ч.2, 135 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

10.01.2025 близько 17 год. 30 хв. водій ОСОБА_3 , в порушення вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки Fiat 220L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по проїзній частині вул. Троянівська зі сторони вул. Перемоги в напрямку вул. Героїв Пожежників в м. Житомирі.

Рухаючись поблизу буд. № 24 по вул. Троянівська у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_3 в порушення вимог пунктів 2.3.б), 12.3 ПДР України, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 якого він об`єктивно спроможний був виявити, внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля Fiat 220L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на останнього, який перетинав проїзну частину вул. Троянівська, зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу поза межами пішохідного переходу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми у вигляді черепно-мозкової травми, переломів тім`яної кістки з переходом на скроневу, соскоподібний відросток, нижньощелепний суглоб, основу черепа, виличної дуги праворуч, кісток носу, гострої субдуральної гематоми ліворуч (наявність крововиливу під тверду мозкову оболонку), субарахноїдального крововиливу (наявність крововиливу під м`яку мозкову оболонку), забою головного мозку важкого ступеня, множинних саден обличчя; травми грудної клітини, перелому 1-го ребра праворуч, забою легень; переломів верхньої та нижньої гілок лобкової кістки праворуч, сідничної кістки праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3.б), 12.3 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Після вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, поставивши пішохода ОСОБА_6 в небезпечний для життя стан, водій ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, залишив без допомоги пішохода ОСОБА_6 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, та на керованому ним транспортному засобі марки Fiat 220L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця пригоди зник, залишивши потерпілого на проїзній частині вул. Троянівська в м. Житомирі, при цьому маючи реальну можливість надати йому допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і показав, що 10.01.2025 близько 17 год. приїхав додому, поставив транспортний засіб в гараж. Вжив алкоголь, оскільки цього дня були роковини смерті тещі. Близько 17.30 - 18 години виявив відсутність свого мобільного телефону, а тому сів за кермо та поїхав на роботу. Рухаючись по вул. Троянівсмькій, зі швидкістю 50 км/год., відволікся від дороги та відчув удар в лобове скло, злякавшись продовжив рух і за 1,5 км. від місця події його наздогнав автобус. Його витягли з автомобіля. Зазначив, що не бачив пішохода, а лише відчув удар. Щиро кається у вчиненому, приніс вибачення потерпілому, відшкодував заподіяну шкоду та продовжує матеріально допомагати. Просить суворо не карати, не позбавляти можливості працювати та продовжувати допомагати потерпілому.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує

- за ст. 286-1 ч.2 КК України, необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження;

- за ст. 135 ч.1 КК України, умисні дії, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, ст. 135 ч.1 КК України, згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, ст. 286-1 ч.2 КК України, згідно ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, є особою похилого віку, характеризується виключно позитивно, є учасником бойових дій, нагороджений державними нагородами, критично ставиться до вчиненого. Суд враховує також думку потерпілого, який просив суворо не карати, оскільки примирився з обвинуваченим та немає до нього претензій матеріального та морального характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбаченими статтями 403,405,407,408,429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Судом встановлено наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної шкоди та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а тому наявні підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні основного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 286-1 ч.2 КК України.

При цьому, суд відхиляє доводи захисту про призначення іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, у виді проб аційного нагляду, оскільки це не відповідатиме тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та за своїм видом буде явно несправедливим через м`якість.

При призначенні покарання суд відхиляє можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог ст. 75 КК України, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16 лютого 2021, звільнення від відбування покарання з випробуванням не допускається у випадках засудження за кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд призначає основне покарання за ст. 286-1 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Підлягають скасуванню арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2025, 14.01.2025.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни обраного запобіжного заходу не вбачається. Відповідно до ч.11 ст. 182 КК України, після набрання вироком законної сили, застава внесена за ОСОБА_3 в сумі 242240 грн. підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 286-1 ч.2, 135 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

- за ст. 135 ч.1 КК України 1 один рік позбавлення волі;

- за ст. 286-1 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до основного покарання - 2 роки позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді - 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку покарання рахувати з дня затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.01.2025 по 28.01.2025 з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави - залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., внесену 29.01.2025 на рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області заставодавцем ОСОБА_7 за ОСОБА_3 , повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок.

Скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2025, 14.01.2025.

Речові докази: автомобіль марки Fiat 220L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на штрафмайданчику повернути безоплатно його власнику ОСОБА_3 або його довіреній особі; полімерний уламок чорного кольору від переднього бамперу, шапка чорного кольору, полімерні уламки чорного та білого кольору, змив з важіля перемикання передач автомобіля, змив з керма автомобіля, змив з ручки дверей водія, запаховий слід №1, одяг ОСОБА_6 , які зберігаються в камері схову Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області знищити; DVD-R диски зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1