Справа № 206/982/25
Провадження № 1-кс/206/484/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 07.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:- 23.09.1986 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 81 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки; - 25.05.1993 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; - 03.11.1995 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 45 КК України вважати засудженим умовно з іспитовим строком 3 роки. Звільнено з зали суду; - 04.06.1997 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 86-1, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України приєднано частково невідбуте покарання по попередньому вироку, до відбуття покарання 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; - 25.06.2002 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; - 20.01.2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки; - 20.11.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік; - 30.04.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; - 28.12.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин; - 08.11.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..Клопотання обґрунтоване тим, що 17.02.2025, у невстановленому слідством місці у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу «метадон», будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310 КК України, невизначеному колу осіб, з числа наркозалежних, з метою отримання прибутку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу «метадон», будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310 КК України, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте до 15 годин 00 хвилин 17.02.2025, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за невстановлену досудовим розслідуванням суму грошових коштів, придбав не менше 1 плоскоцинтрічної таблетки білого кольору масою 0,5025 г, яка містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса метадону (фенадону) становить 0,0224 г., яку він в подальшому зберігав з метою збуту при собі. Надалі 17.02.2025, приблизно о 15 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу «метадон», будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310 КК України, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Зимових Походів, біля буд. 18, де зберігав при собі раніше придбаний ним наркотичний засіб, взяв 1 блістер 1 плоскоцинтрічної таблетки білого кольору масою 0,5025 г, яка містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса метадону (фенадону) становить 0,0224 г. та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, в той же день, тобто 17.02.2025, приблизно о 15.00 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Зимових Походів, біля буд. 18, де діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310 КК України, з метою отримання прибутку від продажу психотропної речовини особам, з числа наркозалежних, порушуючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), збув ОСОБА_8 (анкетні дані якої змінено з метою забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві) 1 плоскоцинтрічну таблетку білого кольору масою 0,5025 г, яка містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса метадону (фенадону) становить 0,0224 г., за грошові кошти в сумі 200 гривень.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-25/7732-НЗПРАП від 26.02.2025, надана на дослідження 21.02.2025 1 (одна) плоскоцинтрічна таблетка білого кольору масою 0,5025 г, згідно із постановою «…вилучена 17.02.2025 року за адресою: м. Дніпро, вул. Масивна, поблизу буд. 71, у ОСОБА_8 …», містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса метадону (фенадону) становить 0,0224 г.Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310 КК України. Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.01.2025 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2025 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.01.2025 року; - протоколом добровільно виданих предметів від 17.02.2025 року; - протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 17.02.2025 року; - висновком експертизи за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-25/7732-НЗПРАП від 26.02.2025 року; - зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в цілому.19.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слідчим СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначено слідчою, враховуючи викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті, якої передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років, у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду;

- про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце проживання останніх;

- про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований, раніше судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Прокурор та слідча у судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про тримання під вартою ОСОБА_5 , погоджуючись з тим, що йому слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що її підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, постійно проживає разом із матір`ю інвалідом, яка потребує його догляду, також він пройшов медичну комісію для військовозобов`язаних за направленням ТЦК. Також зазначила, що прокурором не доведено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні документи, які підтверджують особу підозрюваного в рамках діючого законодавства та не доведено у чому саме полягає ризик саме переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, тому просила обрати щодо ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Ч. 2 ст. 307 КК України передбачена відповідальність за дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, -

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України був засуджений 20.11.2009 року. Цю обставину суд має врахувати в даному випадку так як вчинене ОСОБА_5 у 2009 році, на даний час відноситься до кримінальних правопорушень та відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України передбачена у вигляді штрафу. Тобто тяжкість підозри у скоєному ОСОБА_5 на даний час обумовлена лише формальним викладенням у ч. 2 ст. 307 КК України

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Підозра ОСОБА_5 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.01.2025 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2025 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.01.2025 року; - протоколом добровільно виданих предметів від 17.02.2025 року; - протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 17.02.2025 року; - висновком експертизи за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-25/7732-НЗПРАП від 26.02.2025 року; - зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в цілому.

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України хоча і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, проте тяжкість скоєного оцінюється як визначеною формально, у відповідності до ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, відносно ризиків, зазначених у клопотанні слідчого слід зазначити: мети переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду у ОСОБА_5 немає, про що він особисто заявив у судовому засіданні та підтверджується обставиною його добровільної явки до суду на призначений час вдруге; також відносно ризику продовження злочинної діяльності, так як ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований, раніше судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слід зазначити, що за злочин у сфері обігу наркотичних речовин був засуджений, як зазначено вище у 2009 році, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, тобто існування такого ризику слідчим суддею також оцінюється критично.

Як зазначено вище згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані слідчим матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування хоча і повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України проте обставини які наведені в даному судовому засіданні, переконують, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам у відношенні ОСОБА_5 .

Таким заходом є домашній арешт, який слід застосувати у даному випадку.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У відповідності до ч. 6 вказаної статті строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Суд враховує те, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, не працює, але на виклик суду з`явився добровільно, в судовому засіданні погодився з усіма умовами застосування до нього запобіжного заходу.

З огляду на встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу, як домашній арешт із забороною цілодобово покидати житло буде достатнім для забезпечення ним належної процесуальної поведінки та зможе запобігти цим ризикам.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, відомості про яке 07.01.2025 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяця, тобто до 22 червня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- цілодобово не залишати без дозволу прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги та подальшого невідкладного повернення до житла;

- прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця навчання (роботи).

Ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово направити для виконання до ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Відділенню поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити про це суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники ВП № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, переліченому ст. 199 КПК України.

Вручити копію ухвали прокурору, обвинуваченому, законному представнику обвинуваченого, захиснику, потерпілому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1