УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.07.2024 про закриття кримінального провадження за № 0000864 від 03.11.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (далі - ТУ ДБР у м. Києві), ОСОБА_5 від 30.07.2024 про закриття кримінального провадження за № 0000864 від 03.11.2023, у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав, просив її задовольнити та здійснювати розгляд без його участі.

Слідчий ТУ ДБР у м. Києві у судові засідання, які були призначені на 28.07.2025, 06.08.2025 та 05.09.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходили, на запити суду матеріали кримінального провадження № 0000864 надіслані не були.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження закривається слідчим, дізнавачем, прокурором з підстав, передбачених ст. 284 КПК України, зокрема, у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

У будь-якому випадку воно може бути закрите лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, слід з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження (Розділ 3 Листа ВССУ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак вказані вимоги процесуального закону слідчим при закритті провадження дотримані не були.

Так, з матеріалів долучених до скарги встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000864 від 03.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відомості про яке було внесено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 12.09.2023 у справі № 757/37736/23-к, якою зобов`язано уповноважену особу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.07.2024 вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У той же час, у рішенні від 30.07.2024 слідчий зазначив тільки одну проведену ним під час досудового розслідування дію, спрямовану на перевірку доводів заяви адвоката ОСОБА_3 та встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме проведення допиту одного свідка.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Суд звертає увагу слідчого на те, що саме орган досудового розслідування має здійснювати всі необхідні процесуальні та слідчі (розшукові) дії для отримання доказів та встановлення істини у даному кримінальному провадженні та прийняти кінцеве рішення за наслідками його розслідування, відповідно до вимог ст. 283 КПК України.

Відтак, слідчий суддя звертає увагу слідчого на формальний характер досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки у суду відсутні відомості, які свідчили б про проведення слідчим всього обсягу необхідних слідчих та процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 91-93, 110, 283, 284, 303-307 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.07.2024 про закриття кримінального провадження за № 0000864 від 03.11.2023 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1