У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000131, за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 грудня 2024 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 грудня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалено, на підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалено, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі, які складаються із вартості проведеної під час досудового розслідування експертизи в сумі 14 388,32 грн.

Ухвалено, цивільний позов Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області, завдану водним біоресурсам шкоду у розмірі 71 111 грн.

Ухвалено, скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.05.2024 р.

Ухвалено, на підставі ст. 100 КПК України, речові докази: дві рибальські сітки, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області, передані за квитанцією № 117 від 14.05.2024 р. знищити; металевий човен зеленого кольору, що зберігається на території спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.12.2024 р. відносно ОСОБА_6 в частині вирішення питання щодо речових доказів - металевого човна зеленого кольору, без будь-яких реєстраційних знаків, 2 ліскових сіток - 1 шт. висотою 2 м. з вічком 100 мм. та довжиною 70 м., - 1 шт. висотою 1,2 м. з вічком 30 мм. та довжиною 37 м., змінити.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1, п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України, знаряддя вчинення злочину - металевий човен зеленого кольору, без будь-яких реєстраційних знаків, який зберігається на території спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів Первомайського РВП ГУНІ в Миколаївської області; 2 ліскових сітки - 1 шт. висотою 2 м. з вічком 100 мм. та довжиною 70 м,. - 1 шт. висотою 1,2 м. з вічком 30 мм. та довжиною 37 м., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області; водні біоресурси в кількості: окунь - 11 особин, тарань (плітка) - 18 особин, лящ - 4 особини, карась сріблястий 1 особина, передані на відповідальне зберігання головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_9 - конфіскувати у власність держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначений вирок суду є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню, в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію.

Вказує, що прийнятті рішення щодо долі речових доказів, судом не враховано правові позиції викладені у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06.04.2021 р. у справі № 351/152/20 та від 22.04.2021 р. у справі № 137/45/19.

Зазначає, що вирішуючи питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції ухвалив знищити: 2 ліскові сітки - 1 шт. висотою 2 м. з вічком 100 мм. та довжиною 70 м., - 1 шт. висотою 1,2 м. з вічком 30 мм. та довжиною 37 м., а металевий човен зеленого кольору без реєстраційних знаків, повернуту обвинуваченому ОСОБА_10 , які були знаряддям вчиненого кримінального правопорушення. що не відпадає приписам п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно яких гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

За такого, металевий човен зеленого кольору, без будь-яких реєстраційних знаків, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, підлягає конфіскації в дохід держави.

Крім того, зовсім без вирішення у вироку суду залишилась доля речового доказу - незаконно виловлених водних біоресурсів, які були предметом злочину.

Наголошує, що спеціальна конфіскація в розумінні закону України про кримінальну відповідальність є іншим заходом кримінально-правового характеру, що застосовується до винної особи в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, та не входить до переліку покарань, визначених ст. 51 КК України, тому вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації в кримінальному провадженні не може розглядатись як погіршення становища обвинуваченого у зв`язку із застосуванням до нього заходу примусу від імені держави, що було б підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового вироку, що відповідає правовій позиції об?єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2024 р. справа 183/4229/23, згідно висновку якої, відповідно до ст. ст. 408, 420 та 421 КПК України, рішення апеляційного суду, яким застосовується спеціальна конфіскація, постановляється у формі ухвали.

За наведеного вирок суду підлягає зміні у зв?язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в незастосуванні закону, який підлягав застосуванню та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

07.05.2024 р. приблизно о 20.00 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, направився до водного об`єкту акваторії р. Малий Ташлик, що розташована поблизу с. Лукашівка Первомайського району Миколаївської області, маючи заздалегідь приготовлений з собою металевий човен без будь-яких реєстраційних знаків та 2 рибальські сітки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 прибув до зазначеного вище водного об`єкту, де, із використанням металевого човна, без будь-яких реєстраційних знаків, встановив у воді дві завчасно підготовлені ліскові сітки, для вилову водних біоресурсів, що представляють собою заборонені знаряддя лову відповідно до ч. 1 п. 1 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 19.09.2022 р. № 700, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 16 листопада 2022 р. за № 1412/38748 (далі «Правил любительського і спортивного рибальства»).

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним промислом, із корисливих мотивів, з метою незаконного вилову риби для власних потреб, ОСОБА_6 , після вчинення всіх дій, які вважав за необхідне, спрямованих на незаконний вилов риби, 08.05.2024 р. близько о 01.20 год., причалив до берега р. Малий Ташлик, в човні якого знаходилися заборонене знаряддя лову, а саме: дві ліскові сітки та виловлені водні біоресурси, загальною кількістю 34 штук, а саме: окунь - 11 особин, вартістю 34 782 грн., тараня (плітка) 18 особин, вартістю 28 152 грн., лящ 4 особин, вартістю 6 596 грн., карась сріблястий 1 особина, вартістю 1 581 грн. Всього незаконно виловив риби на загальну суму 71 111 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом ОСОБА_6 заподіяв істотну шкоду, за критерієм добування великої кількості риби, розмір якої, відповідно до розрахунку Державного агентства меліорації та рибного господарства України становить 71 111 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним промислом, яким заподіяно істотну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали частково, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Обставини обвинуваченим ОСОБА_6 не заперечувались, досліджувались за згодою учасників судового провадження, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Надаючи оцінку доводам прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню в частині вирішення долі речових доказів, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається зокрема рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, зокрема, передбаченого ч. 1 ст. 249 цього Кодексу.

За правилами ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з п. 1 цієї норми гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України та ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) цього майна знав про його незаконне використання. У випадку, якщо власник цього майна не знав і не міг знати про його незаконне використання, таке майно повертається власнику.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 07.05.2024 р. ОСОБА_6 , узявши із собою металевий човен без будь-яких реєстраційних знаків та 2 рибальські сітки, прибув до узбережжя р. Малий Ташлик, що розташована поблизу с. Лукашівка Первомайського району Миколаївської області, де у воді встановив вищевказані сітки та займався незаконним рибним промислом.

08.05.2024 р., в ході огляду місця події виявлено та вилучено належний ОСОБА_6 металевий човен без будь-яких реєстраційних знаків, 2 рибальські сітки та виловлену рибу.

Постановою дізнавача сектору дізнання Првомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 08.05.2024 р. вилучене, в ході огляду місця події, майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.05.2024 р. задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вилучені в ході огляду місця події 08.05.2024 речі, а саме металевий човен зеленого кольору без будь-яких реєстраційних знаків, належний ОСОБА_6 та 2 рибальські сітки.

Зі змісту резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції ухвалив знищити дві рибальські сітки, а металевий човен зеленого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

В той же час, вирішуючи питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказані вимоги закону щодо спеціальної конфіскації та при ухваленні вироку безпідставно повернув належний обвинуваченому ОСОБА_6 човен, який є знаряддям вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, не вирішивши при цьому питання про долю вилучених водних біоресурсів.

Таке рішення суду першої інстанції, в частині вирішення долі речових доказів, з огляду на обставини кримінального провадження та положення ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції, а саме в частині вирішення питання про долю речових доказів.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, через незастосування положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині вирішення долі речових доказів.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 грудня 2024 року відносно ОСОБА_6 в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію, змінити.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1, п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України, знаряддя вчинення злочину: металевий човен зеленого кольору, без будь-яких реєстраційних знаків, який зберігається на території спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області; 2 ліскових сітки - 1 шт. висотою 2 м. з вічком 100 мм. та довжиною 70 м,. - 1 шт. висотою 1,2 м. з вічком 30 мм. та довжиною 37 м., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області; водні біоресурси в кількості: окунь - 11 особин, тарань (плітка) - 18 особин, лящ - 4 особини, карась сріблястий 1 особина, передані на відповідальне зберігання головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_9 - конфіскувати у власність держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3