Провадження № 1-кс/127/6044/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 336, ч. 2 ст. 15 ст. 336 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме на:

-лист МСЕК №2 КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 07.01.2025;

-оригінал заяви ОСОБА_5 від 19.08.2024 разом із доданими до неї документами щодо надання відстрочки від призову.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого відділу Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ст. 336, ч. 2 ст. 15 ст. 336 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 01 січня 2025 року до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 Кримінального кодексу України, громадянином ОСОБА_5 .

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості за №0000002 від 01.01.2025.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19 серпня 2024 року в період з 08:30 до 16:00 ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та діючи умисно з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку від 19.06.2024 серії 12 ААВ № 967434. Зазначена довідка нібито підтверджувала наявність у його дружини, ОСОБА_6 , інвалідності II групи та право на постійний сторонній догляд, що могло слугувати підставою для надання йому відстрочки від призову відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак, згідно з офіційною відповіддю МСЕК № 2 КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 07.01.2025, зазначена довідка не видавалася, не посвідчувалася вказаною установою, а її бланк, підпис та печатка не відповідають справжнім. Таким чином, ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ.

Крім того, у ході досудового розслідування отримано оригінал заяви ОСОБА_5 від 19.08.2024 разом із доданими до неї документами щодо надання відстрочки від призову, які, разом із зазначеним листом МСЕК від 07.01.2025, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000002 від 01.01.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 08.05.2025 вищевказані документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

-лист МСЕК №2 КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 07.01.2025;

-оригінал заяви ОСОБА_5 від 19.08.2024 разом із доданими до неї документами щодо надання відстрочки від призову.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя