КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/3896/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2025 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 22 квітня 2025 року, поданого в межах кримінального провадження №0000007 від 06 січня 2023 року, повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя вказав, що долучені до матеріалів клопотання документи не підтверджують, що ОСОБА_7 є стороною захисту, потерпілою чи іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а отже не доведено, що ОСОБА_7 та відповідно його представники наділені процесуальним правом в порядку ст. 220 КПК України звертатися до слідчого із клопотанням та, що він може бути суб`єктом оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду від 06 травня 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000007 розглянути клопотання відповідно до ст. 220 КПК України та про результати розгляду клопотання проінформувати адвоката ОСОБА_6 у встановленому законом порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що зазначене в ухвалі слідчого судді не відповідає дійсності, оскільки у скарзі на бездіяльність слідчого було прямо зазначено, що ОСОБА_8 є особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування в у вказаному кримінальному провадженні. Апелянт зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що скарзі та у доданому до неї клопотанні було наведено фабулу №0000007, відповідно до якої, на думку слідства, ОСОБА_8 вчиняв дії «щодо зміни курсу зовнішньополітичної діяльності України, створюючи уяву про те, що рф є стратегічним партнером України та вигляд нормалізації відносин між ними.

Також апелянт зазначає, що у скарзі та клопотанні було наведене детальне обґрунтування з посиланням на практику ЄСПЛ щодо наявності у ОСОБА_9 та його представників процесуальних прав сторони захисту.

Апелянт вказує, що хоча вони зазначали, що процесуальний статус осіб, щодо яких здійснюється кримінальне провадження чи збираються докази винуватості без повідомлення їх про підозру не визначений КПК, проте, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосуються загальні засади, визначені в ч. 1 ст. 7 КПК України, до яких належать: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Апелянт зазначає, що особа, стосовно якої розпочато досудове розслідування, має можливості реалізувати для свого захисту процесуальні права, передбачені КПК України. Враховуючи, що кримінальне провадження №0000007 здійснюється щодо ОСОБА_9 , він має ті ж самі процесуальні права, що і сторона захисту, зокрема, право на отримання професійної правничої допомоги, право подавати клопотання та право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

На апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 слідчий у кримінальному провадженні №0000007 від 06 січня 2023 року- заступник керівника Управління ДБР ОСОБА_10 подав заперечення, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді вказав, що у кримінальному провадженні №0000007 щодо ОСОБА_7 та його майна не здійснюється жодних слідчих та процесуальних дій (останній не викликався та не допитувався, за його участі не проводились інші слідчі дії, його майно не вилучалось і т.д.), а тому він не набув процесуального статусу «іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування», відтак адвокат в його інтересах позбавлений права заявляти клопотання слідчому на підстав ст. 220 КПК України.

Адвокат ОСОБА_6 та представник Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, в запереченнях на апеляційну скаргу слідчий у кримінальному провадженні просив розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності представника ДБР врахувавши подані заперечення. Зважаючи на наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 22 квітня 2025 року, поданого в межах кримінального провадження №0000007 від 06 січня 2023 року.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив з того, що матеріали скарги не містять жодного документального підтвердження наявності у ОСОБА_7 (його представника) процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000007 від 06 січня 2023 року, а тому останні не наділені процесуальною можливістю оскаржувати слідчому судді бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Таким чином, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема, щодо невиконання вимог ст. 220 КПК України, є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України суб`єктами визначеними ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Однак, як вбачається зі скарги та правильно встановлено слідчим суддею,адвокатом чітко не вказано, який, відповідно до положень кримінального процесуального закону, ОСОБА_7 має статус у кримінальному провадженні №0000007 від 06 січня 2023 року, який би наділяв його процесуальним правом в порядку ст. 220 КПК України звертатись до слідчого з клопотанням, а також до матеріалів скарги не долучено відповідних документів на підтвердження процесуального статусу ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Щодо тверджень адвоката про те, що ОСОБА_7 є особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 06 січня 2023 року, то такий процесуальний статус не визначений кримінальним процесуальним законом, до того ж, такі твердження адвоката не підтверджені жодними доказами.

Пунктом 16-1 частини 1 статті 3 КПК України встановлено, що інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Як слідує із заперечень слідчого у кримінальному провадженні №0000007 від 06 січня 2023 року - заступника керівника Управління ДБР ОСОБА_11 , то ОСОБА_7 не викликався та не допитувався, у даному провадженні, за його участі не проводились інші слідчі дії, його майно не вилучалось, безпосередньо у ОСОБА_7 не вилучались та не витребовувались будь-які речі та документи і доказів про зворотнє адвокатом суду апеляційної інстанції не надано.

Отже, у кримінальному провадженні №0000007 від 06 січня 2023 року, щодо ОСОБА_7 та його майна не здійснювалось жодних слідчих та процесуальних дій, а тому останній не набув і статусу особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, яка б надавала право заявляти клопотання в порядку ст. 220 КПК України та оскаржувати слідчому судді бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання.

Згідно із п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Таким чином, висновки слідчого судді про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Будь -яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 травня 2025 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання від 22 квітня 2025 року, поданого в межах кримінального провадження №0000007 від 06 січня 2023 року, повернуто особі, яка її подала - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4