Справа № 351/410/25
Номер провадження №1-кс/351/180/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участі:секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045від 14.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових № 0000045від 14.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України, звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання надійшло до суду 13.05.2025 року та погоджено прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовується тим, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ) 17.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

У подальшому, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу 5 роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, який зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, достовірно знаючи, що стосовно нього Сторожинецьким районним судом Чернівецької області розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин:

Так, у період часу з 10.03.2025 по 12.03.2025, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_3 , вирішив проникнути до житлового будинку та підсобного приміщення, які знаходяться на території вказаного господарства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переліз через огорожу господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , обійшов житловий будинок, пошкодив вхідні двері з тильної сторони будинку, після чого діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі законного володільця проник до житлового будинку, який перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 , цим самим порушив гарантоване останньому статтею 30 Конституції України право на недоторканість житла.

Після чого, ОСОБА_5 знаходячись на території господарства, за вище вказаною адресою, яке перебуває у постійному користуванні ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, пошкодив вхідні двері до підсобного приміщення та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі законного володільця проник до зазначеного підсобного приміщення, цим самим порушив гарантоване ОСОБА_8 статтею 30 Конституції України право на недоторканість іншого володіння.

Надалі, ОСОБА_5 в період часу з 20 год 15 хв 11.03.2025 по 08 год 13 хв 12.03.2025, перебуваючи поблизу господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке перебувало у власності та користуванні ОСОБА_9 , вирішив проникнути до житлового будинку, який знаходиться на території вказаного господарства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переліз через огорожу вказаного господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , пошкодив вхідні двері житлового будинку, в якому на той час ночувала ОСОБА_9 , після чого діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі законного володільця проник до вказаного будинку, який перебував у власності та користуванні ОСОБА_9 , цим самим порушив гарантоване їй статтею 30 Конституції України право на недоторканість житла.

Надалі, у період часу з 20 год 15 хв 11.03.2025 по 08 год 13 хв 12.03.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись всередині кімнати в приміщенні житлового будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований на території господарства по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 побачив господарку ОСОБА_9 , яка відреагувала на незаконне проникнення до її житла, та вирішив їй тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , завдав останній не менше 10 ударів, у результаті чого, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 01.04.2025, спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців правого і лівого ока, чола зліва, нижньої щелепи зліва, лівого плеча, лівого передпліччя та китиці, лівої і правої молочної залози, бокової поверхні грудної клітки, правої китиці, крововиливу в м`які покриви голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, переломів 2-ого ребра зліва, 7-ого та 8-ого ребер справа, гемопневматораксу, які відносять до тілесних ушкоджень середнього ступеня важності, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя, а також закритої черепно-мозкової травми, кровивиливу під оболонки головного мозку, набряку головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

У результаті отримання тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки головного мозку, набряку головного мозку 14.03.2025 ОСОБА_9 померла у відділенні інтенсивної терапії КНП «Снятинська багатопрофільна лікарня» Снятинської міської ради.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої та незаконне проникнення до житла особи.

Вчинення військовослужбовцем ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.03.2025, протоколом огляду трупа від 14.03.2025, лікарським свідоцтвом про смерть №12 від 14.03.2025, протоколом огляду місця події від 14.03.2025, протоколом огляду місця події від 15.03.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 14.03.2025, протоколом перегляду відеозапису від 14.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2025, протоколом допиту свідка від ОСОБА_15 від 17.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.03.2025, висновком трасологічної експертизи від 21.03.2025 №СЕ-19/109-25/4800-ТР, висновком трасологічної експертизи від 20.03.2025 №СЕ-19/109-25/4802-ТР, висновком трасологічної експертизи від 20.03.2025 №СЕ-19/109-25/4804-ТР, висновком трасологічної експертизи від 25.03.2025 №СЕ-19/109-25/4803-ТР, висновком молекулярно-генетичної експертизи від 21.03.2025 №СЕ-19/109-25/4737-БД, висновком комплексної в частині молекулярно-генетичного дослідження експертизи від 27.03.2025 №КСЕ-19/109-25/4700, висновком дактилоскопічної експертизи від 20.03.2025 №СЕ-19/109-25/4810-Д, висновком судово-медичної експертизи №12 від 01.04.2025 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказовими матеріалами.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що відповідають вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

21 березня 2025 року ОСОБА_5 з додержанням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України.

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів включно до 11:00 год. 19.05.2025, без визначення розміру застави.

12 травня 2025 року постановою заступника керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 21.06.2025.

Також, 12 травня 2025 року ОСОБА_5 з додержанням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжуються існувати на даний час.

Зокрема, в обґрунтування продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

На підставі наведеного, заступник начальника слідчого відділення просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, довів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просив клопотання задоволити.

Підозрюваний та його захисник не заперечили щодо продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, а саме: витяг з ЄРДР № 0000045від 14.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України КК України; повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 21.03.2025р.; протокол огляду місця події від 12.03.2025, протокол огляду трупа від 14.03.2025, протоколу огляду місця події (предмета) від 15.03.2025, проткол допиту потерпілої від 14.03.2025, протокол перегляду відеозапису від 14.03.2025, протокол допиту свідка від 17.03.2025, протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 17.03.2025, висновки експертів, протокол допиту підозрюваного від 12.05.2025р., заслухавши учасників судового засідання, встановив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та кримінального проступку за яке передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного, в тому числі й тримання під вартою, згідно вимог ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжуються існувати на даний час.

Підставою продовження стоку застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи низький ступінь низьких соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 у суспільстві (неодружений, на утриманні нікого не має, не працевлаштований), усвідомлення ним невідворотності призначення покарання за скоєння нового кримінального правопорушення, можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, продовження займання злочинною діяльністю, а отже, наявні підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Зокрема, необхідно враховувати, що ОСОБА_5 являється жителем Чернівецької області, що межує із Республіками Молдова та Румунією, відтак обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу надасть останньому змогу, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно перетнути державний кордон України до вищевказаних країн Європейського Союзу, поза пунктом державного контролю.

Беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки одне із кримінальних правопорушень, яке інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання останньому у виді позбавлення волі,що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду,вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи на даний час непогашену судимість, достовірно знаючи, що стосовно нього Сторожинецьким районним судом Чернівецької області розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, вкотре вчинив ряд нових злочинів, що свідчить про можливість продовження ОСОБА_5 своєї протиправної діяльності.

А тому більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зважаючи на вказані вище ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 188, 323 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задоволити.

Продожити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 21 червня 2025 року, а саме в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченому, прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_18