Справа № 541/2486/25
№ провадження 1-кп/541/293/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 07.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не маючий, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та зобов`язаним стати на військовий облік, відповідно до ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також обізнаним про воєнний стан, введений на території України з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та з Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», яким на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб та строк дії якої неодноразово продовжувався і діє на теперішній час, ухилився від даного обов`язку за наступних обставин.

Так, 08.05.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_4 складено протокол за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та під особистий підпис вручено повістку про необхідність його прибуття 19.05.2025 о 08 год 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних, необхідних для військового обліку, а також вручено направлення на військово-лікарську комісію, видане для проходження медичного огляду військовозобов`язаного для визначення придатності до військової служби, однак ОСОБА_4 від уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, що є обов`язковою складовою військового обліку, відмовився, про що складено відповідний акт. Крім того, ОСОБА_4 у цей же день та час було письмово попереджено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність дотримання вимог військового обліку, наслідки неявки, відповідальності у разі його не виконання, та запропоновано виконати вимоги військового обліку, встановлені законодавством, в тому числі добровільно пройти обстеження та медичний огляд військовозобов`язаного для визначення придатності до військової служби, з якими ОСОБА_4 ознайомився та засвідчив особистим підписом. Незважаючи на свою обізнаність з обов`язком громадянина України проходити службу у лавах Збройних сил України, ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 21, 27 Порядку проведення призову громадян військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 560 від 16.05.2024, з метою уникнення бути призваним для проходження військової служби, будучи у встановленому законом порядку особисто письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та свідомо бажаючи їх настання і реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, діючи умисно, без поважних причин 19.05.2025 о 08 год 30 хв. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , про причини своєї неявки не повідомив, військово-лікарську комісію не пройшов, підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не надав, що є обов`язковою складовою військового обліку. Тим самим, ОСОБА_4 після письмового попередження про виконання вимог військового обліку, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, умисно ухилився від військового обліку, встановленого законодавством, а саме: від внесення відомостей необхідних даних для військового обліку про стан здоров`я з метою подальшого визначення придатності до військової служби.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями,

які виразилися в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та підтвердив, що він дійсно 19.05.2025, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини своєї неявки не повідомив, військово-лікарську комісію не пройшов.

Прокурор в судовому засіданні з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом зроблено висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 337 КК України, як ухилення від військового обліку, є правильною.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, котра вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами) (далі - постанова №7), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У п. 2 постанови №7 зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 337 КК України, за якою кваліфікуються його дії, а саме у вигляді штрафу.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_4 .

Майнової шкоди кримінальним правопорушення не заподіяно.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1