Справа № 524/3690/25
Провадження № 1-кс/524/745/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

УСТАНОВИВ:

31 березня 2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат - ОСОБА_4 , у якій вона просить скасувати постанову слідчої СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002374 від 01 листопада 2024 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що досудове розслідування проведено неповно та не всебічно, без з`ясування обставин, які мали істотне значення, без допиту її та ОСОБА_6 щодо певних обставин, без встановлення кола осіб, яким могли бути відомі взаємовідносини між нею та ОСОБА_7 ; постанова про закриття кримінального провадження фактично ґрунтується на показаннях заінтересованої особи.

Ухвалою від 31 березня 2025 року слідчий суддя прийняв до розгляду скаргу ОСОБА_3 , витребував матеріали кримінального провадження № 0002374, розгляд справи призначив на 03 квітня 2025 року, який відкладено на 15 квітня 2025 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних матеріалів, потім на 21 квітня 2025 року - у зв`язку з неявкою скаржника.

Скаржник та слідча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Представник скаржника подав заяву, у якій просить скаргу задовольнити у повному обсязі, розгляд скарги проводити без його та скаржника участі.

Слідча подала заяву про розгляд скарги за її відсутності та надала суду матеріали кримінального провадження № 0002374.

Слідчий суддя, вивчивши зміст скарги, доданих до неї матеріалів, а також матеріали кримінального провадження № 0002374, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з частиною п`ятою статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів у передбаченому КПК України порядку для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

За змістом частин першої, другої статті 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

За правилами частини першої статті 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи та висновки експертів (частина друга статті 84 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального провадження № 0002374, внесеного до ЄРДР 01 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Постановою від 30 листопада 2024 старша слідча СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 закрила зазначене кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Ураховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, має з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідча без дослідження всіх обставин кримінального провадження закрила кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням слідчого та вважає його передчасним, а вжиті слідчим дії по розслідуванню кримінального провадження недостатніми для встановлення всіх обставин у справі.

Так, зокрема, залишилося не виконаним доручення щодо встановлення особи брата потерпілої ОСОБА_6 , не здійснено його допит, а також не встановлено кола осіб, яким могли бути відомі взаємовідносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , яка стверджує про відсутність між ними сімейних відносин та ймовірну причетність його до викрадення належного їй транспортного засобу.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого від 30 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження не ґрунтується на повному досудовому розслідуванні, а висновок щодо закриття кримінального провадження не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим статтями 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно необхідності проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись статтями 2, 9, 40, 91, 223, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скасувати постанову слідчої СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002374, внесеного до ЄРДР 01 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0002374, внесеного до ЄРДР 01 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, - повернути органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1