У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві у кримінальному провадженні №0001577 від 05 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001577 від 05 травня 2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 17.12.2024 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05 травня 2025 року, вирішив організувати на території м. Києва, зокрема і на території Шевченківського району міста, незаконний збут психотропних речовин. З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту, психотропних речовин, ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав для подальшого розповсюдження у вигляді закладок психотропну речовину - амфетамін, який в подальшому розфасував до поліетиленових пакетиків, які обмотав клейкою стрічкою, та став зберігати при собі, з метою подальшого незаконного збуту.

Після чого у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 травня 2025 року, більш точні дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на збут, наявних у нього психотропних речовин, помістив собі в кишеню джинсів 2 згортки обмотані клейкою стрічкою чорного кольору та 1 поліетиленовий пакет з вищевказаною психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, та вирушив до Шевченківського району м. Києва, з метою їх збуту, у вигляді закладок.

З метою фіксації місця розташування кожної закладки окремо, ОСОБА_5 мав зробити фотознімок місця схованки, який зберігав на власному мобільному телефоні марки «Xiaomi Redmi», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , з метою подальшого надання інформації невстановленій особі, як звіт про виконання своїх протиправних дій, за що мав отримати прибуток.

В подальшому, 05 травня 2025 року, в період часу з 15 години 20 хвилин по 15 годину 59 хвилин, працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська, 17-Б, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , у якого під час особистого обшуку виявлено та вилучено 2 згортки обмотані клейкою стрічкою чорного кольору з речовиною білого кольору та 1 поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,891 г., що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 (зі змінами та доповненнями), свідчить про наявність у ОСОБА_5 умислу на вчинення незаконного придбання та зберігання, з метою збуту вищевказаної психотропної речовини.

05 травня 2025 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

06 травня 2025 2025 року винесено постанову про зміну кваліфікації, якою кваліфікацію у кримінальному провадженні №0001577 від 05.05.2025 з ч. 1 ст.307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

06 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, які у ньому наведені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри. Крім того, зазначили, що обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити мінімальний розмір застави.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до злочинної діяльності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, а відтак ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику того, що ОСОБА_5 може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, в межах строку досудового розслідування.

Так, вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відтак, суд вважає, що на даний час з урахуванням, обставин, які інкримінуються ОСОБА_5 відсутні підстави для визначення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 03 липня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1