Справа № 591/7831/25
Провадження № 1-кп/591/404/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження № 0002356, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, без реєстрації місця проживання, неодруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: вироком Черкаського апеляційного суду від 15.03.2023 за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст.70 ч.4, ст. 71 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2024 умовно-достроково звільнений від відбування даного покарання з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі 1 (один) рік 1 (один)місяць 29 днів для проходження військової служби за контрактом.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2024 у справі №295/8947/24, провадження №1-в/295/830/24, яка набрала законної сили 19.06.2024, задоволено клопотання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 для проходження військової служби за контрактом.

Відповідно до вказаної ухвали суду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання умовно-достроково на строк 01 (один) рік 01 (один) місяць 29 (двадцять дев`ять) днів для проходження військової служби за контрактом.

На підставі ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.06.2024 уклав контракт про проходження військової служби та його направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.06.2024 №170 солдата ОСОБА_3 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12.06.2024 №143-РС на посаду старшого водія 1 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону, з 12.06.2024 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. З 12.06.2024 солдат ОСОБА_3 вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.08.2024 №233 солдат ОСОБА_3 з 14.08.2024 вважається таким, що справи і посаду стрільця-санітара 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.08.2024 № 233 солдат ОСОБА_3 , стрілець-санітар 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) вважається таким, що вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.09.2024 №271 солдат ОСОБА_3 , стрілець-санітар 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), прикомандирований з військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що вибув з лінії бойового зіткнення евакуйований до КНП «Сумська міська клінічна лікарня» м. Суми

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.10.2024 №282 солдат ОСОБА_3 , стрілець-санітар 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), прикомандирований з військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що 06.10.2024 не прибув до місця розташування підрозділу військової частини поблизу АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилитися від її проходження, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, будучи виписаним 04.10.2024 з військової частини НОМЕР_3 (Чернігівський військовий госпіталь), за відсутності поважних причин, 05.10.2024 о 08 год. 00 хв., не з`явився до підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

19.06.2025 солдата ОСОБА_3 затримано слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, у порядку ст. 208 КПК України, чим фактично було припинено вчинення кримінального правопорушення.

Солдат ОСОБА_3 з 08 год. 00 хв. 05.10.2024 по 19.06.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що за вчинення кримінальних правопорушень відбував покарання в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4). У червні 2024 року на підставі ухвали суду його було умовно-достроково звільнено від відбування покарання і він добровільно уклав контракт з військовою частиною на проходження військової служби. Військову службу він спершу проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія, а потім був відкомандирований до військової частини НОМЕР_2 , де був стрільцем-санітаром. У вересні 2024 року під час бойових дій був поранений. На лікуванні перебував спочатку в КНП «Сумська міська клінічна лікарня» м.Суми, а потім був направлений до Чернігівського військового госпіталя. Після лікування, 05.10.2024 повинен був з`явитися для продовження військової служби у АДРЕСА_2 , але вирішив не їхати до військової частини , а поїхав до місця свого проживання в с. Ліпляве Черкаської області, де і перебував до червня 2025 року. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 у період дії воєнного стану, після лікування, умисно 08 год. 00 хв. 05.10.2024 не з`явився до підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 та у подальшому до 19.06.2025 проводив час на власний розсуд, доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який неодружений, на обліку у лікаря-психіатра та в нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно відповідно до характеристики начальника ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» зарекомендував себе посередньо.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте ОСОБА_3 покарання вироком Черкаського апеляційного суду від 15.03.2023 за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України .

Цивільного позову у справі не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 15.03.2023 за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 місяць та визначити остаточно засудженому до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 19.06.2025.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 19.06.2025 по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою, але не більше ніж до 28.09.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1