Справа № 643/9842/25
Провадження № 1-кс/643/3445/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0007827 від 15.06.2025 за ч. 2 ст. 415 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007827 від 15.06.2025 за ч. 2 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2025 приблизно о 23:55 в районі с. Грушівка, Куп`янського району, Харківської області на трасі Чугуїв-Мілове 66 км. +800 м відбулось ДТП, а саме у вантажний автомобіль МАЗ 537 в.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом ЧМЗАП в.н.з. НОМЕР_2 , що належать військовій частині НОМЕР_3 та яким керував військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їхав автомобіль Mitsubishi L200 в.н.з. НОМЕР_4 , що належить військовій частині НОМЕР_5 , яким керував військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Транспортні засоби рухались в нічний час доби на неосвітлюваній дорозі в попутному напрямку. Зіткнення відбулось передньою правою частиною автомобіля Mitsubishi L200 в.н.з. НОМЕР_4 із задньою лівою частиною напівпричепа ЧМЗАП в.н.з. НОМЕР_2 , який складав автопотяг разом із вантажним автомобілем МАЗ 537 в.н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП постраждали водій та пасажири автомобіля Mitsubishi L200, а саме водій автомобіля Mitsubishi L200 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 і пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазнали різного ступеню тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні, а пасажири автомобіля Mitsubishi L200 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинули на місці.

15.06.2025 в період часу з 01.06-04.20 було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено:

транспортний засіб МАЗ 537 в.н.з. НОМЕР_6 з напівпричіпом ЧМЗАП в.н.з. НОМЕР_2 , що належить військовій частині НОМЕР_3 ;

транспортний засіб Mitsubishi L200 в.н.з. НОМЕР_4 , що належить військовій частині НОМЕР_5 ;

4 змива з автомобіля;

2 змива речовини бурого кольору;

2 фрагмента подушок безпеки із слідами речовини бурого кольору.

Вилучені транспортні засоби, а саме : МАЗ 537 в.н.з. НОМЕР_6 з напівпричіпом ЧМЗАП в.н.з. НОМЕР_2 та Mitsubishi L200 в.н.з. НОМЕР_4 було передано на відповідальне зберігання власникам.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 16.06.2025 вилучені в ході огляду місця ДТП транспортні засоби, та вищезазначені речі було визнано речовими доказами.

Зазначені об`єкти зберегли на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явилися, у клопотанні просив здійснювати розгляд без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду поштою 16.06.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду місця ДТП від 15.06.2025 у кримінальному провадженні № 0007827 від 15.06.2025, з метою збереження речових доказів, заборонивши відчуження майна, а саме:

транспортний засіб Mitsubishi L200 в.н.з. НОМЕР_4 , що належить військовій частині НОМЕР_5 ;

транспортний засіб МАЗ 537 в.н.з. НОМЕР_6 з напівпричіпом ЧМЗАП в.н.з. НОМЕР_2 , що належить військовій частині НОМЕР_3 ;

4 змива з автомобіля;

2 змива речовини бурого кольору;

2 фрагмента подушок безпеки із слідами речовини бурого кольору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10