Справа № 386/1074/24
Провадження № 1-кп/386/44/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні дані про яке внесені до ЄРДР №0000240 від 04.06.2024 відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Свірнево Голованівського району, Кіровоградської області, громадянин України, освіта вища, не одружений, пільг та утриманців не має, стан здоров`я задовільний, не депутата, військовозобов`язаного, працездатний, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніш не судимий:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, при наступних обставинах.

Положеннями статті 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», з 24.02.2022 на території України оголошено загальну мобілізацію у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань.

Указами Президента України строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався, зокрема наразі Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №470/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом №3892-ІХ від 23.07.2024, строк проведення загальної мобілізації продовжено з 12.08.2024 на 90 діб.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитись до військової частини, або збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 23.04.2024 №6/167 солдат запасу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

23.04.2024 ОСОБА_6 , будучи визнаний придатним до проходження військової служби, перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від працівників зазначеного центру повістку, в якій зазначено про необхідність прибуття о 17:00 год. 24.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вищевказаною адресою, для подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України для проходження військової служби за мобілізацією.

За отримання вказаної повістки ОСОБА_6 надав розписку та належним чином у встановленому законом порядку повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про правові засади призову на військову службу під час мобілізації та правові наслідки неявки у виді кримінальної відповідальності.

Однак, ОСОБА_6 у вказаний у повістці час та дату, а саме о 17:00 год. 24.04.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , без зазначення поважних причин своєї неявки, та в період з 24.04.20204 по 30.04.2024 з метою ухилення від призову взагалі залишив постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , уникаючи спілкування з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Продовжуючи свій злочинний умисний намір, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_6 , будучи визнаний придатним до проходження військової служби, вдруге отримавши 25.06.2024 від працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 повістку для прибуття 26.04.2024 о 07:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого направлення до військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України для проходження військової служби за мобілізацією, одразу висловив свою відмову від прибуття та проходження військової служби. Відтак ОСОБА_6 у вказаний у повістці час і дату, а саме о 07:30 год. 26.06.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , без зазначення поважних причин своєї неявки.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи придатним до військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, достовірно знаючи про введення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про обов`язок з`явитися о 17:00 год. 24.04.2024 та, вдруге, о 07:30 год. 26.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого направлення до місця несення військової служби в Збройних силах України, не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, та даних, які б вказували на його непридатність для несення військової служби, у порушення вимог ст.65 Конституцій України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, у зазначені дату та час до місця виклику, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , о 17:00 год. 24.04.2024 та о 07:30 год 26.06.2024 не з`явився, не маючи на те поважних причин, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснивши, що кримінальне правопорушення він вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Визнання вини частково пояснив тим, що у нього хвора мати, за якою потрібно здійснювати догляд .

Вказав, що його ВЛК визнано придатним до проходження військової служби, двічі отримував бойову повістку відповідно з датами прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 - на 24.04.2024 та 26.06.2024, проте до ІНФОРМАЦІЯ_4 на відправку до лав Збройних Сил України не з`явився.

Зазначив, що рішення ВЛК він не оскаржував у передбачений законом порядку.

Проходити військову службу по мобілізації в Збройних Силах України Служити не бажає, оскільки в нього хвора матір, яка на його думку потребує стороннього догляду, а він у неї один син.

Зазначив, що бажання захищати Батьківщину не має, мотивуючи тим, що він морально не стійкий.

Розумів, що захист народу України, покладений на Збройні Сили України. На запитання суду - «чи бажає він захищати народ України?», відповів суду «Я не бажаю йти служити в Збройні Сили України, проходити військову службу».

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вини у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав частково, його вина підтверджується показами свідків та зібраними по справі матеріалами:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснив, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_5 та перебуває на посаді інструктора з моблізаційної роботи.

Зазначив, що в коло його обов`язків входить направлення осіб, які визнані придатними ВЛК до військової частини та робота по відправці осіб, а саме: вручення повісток, мобілізаційні заходи, прибуття та ін.

Він вручав ОСОБА_6 23.04.2024 повістку на відправку у військову частину 24.04.2024 у військову частину НОМЕР_1 , роз`яснив про відповідальність. 24.04.2024 ОСОБА_6 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6, він доповів керівництву в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 про це у зв`язку з чи той направив групу ІНФОРМАЦІЯ_6 в складі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до останнього додому, тому що на телефонні дзвінки ОСОБА_6 не відповідав. Але як відомо свідка в дома його не було. Тому доповіли, що він ухиляється.

Вказав, що після проходження ВЛК, особі яка визнана придатною для проходження служби виписується мобілізаційне розпорядження(повістка) для відправки у військову частину, як і було вчинено стосовно ОСОБА_6 . Тому було вручено повістку, роз`яснено норми законодавства за не явку до ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_6 розписався на аркуші доведення вимог законодавства України та журналі видачі бойових повісток військовозобов`язаним запасу призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_6 про причини свої неявки не повідомляв, також не надав документів, які б підтвердили поважність його неявки на відправку до лав Збройних Сил України. .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що працює в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так як ОСОБА_6 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений час для відправки до навчального центру по бойовій повістці, йому надали доручення разом з працівником ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_9 поїхати до нього додому за місцем проживання того в с. Свірнево Голованівського району. Коли вони прибули додому ОСОБА_6 до них з будинку, вийшла мати ОСОБА_6 яка повідомила їх, що того немає в дома і де той перебуває їй не відомо.

Потім вони поїхали до співмешканки, яка працює у місцевому магазині, яка їм повідомила, що вона ОСОБА_6 в останній час не бачила.

В подальшому, впродовж декількох днів, він разом з ОСОБА_9 здійснюючи виїзд до його місця проживання ОСОБА_6 , однак так і не відшукали того. Мати ОСОБА_6 на їх запити відповідала, що не знає де її син.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав суду аналогічні покази, які надавав свідок ОСОБА_10 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , показав суду, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді начальника групи військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначив, що ним в червні 2024 року разом з працівниками поліції було здійснено виїзд по місцю проживання ОСОБА_6 в с. Свірневе Голованівського району по місцю проживання ОСОБА_6 , з метою вручення йому повторної бойової повістки.

Виїзд було здійснено з працівниками поліції, вручення повістки фіксувалося на бодікамеру поліцейського.

В ході вручення повістки ОСОБА_6 , яке фіксувалося на бодікамеру поліцейського, тобто здійснювалась відео фіксація, тому було роз`яснено норми законодавства за неявку по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_6 , а також йому роз`яснені наслідки неприбуття. ОСОБА_6 також розписався за отримання повістки, однак сказав, що 26.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для відправки до війська не з`явиться.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні повідомила суду, що знає ОСОБА_6 . Зазначила, що з ОСОБА_6 в родинних чи інших стосунках не перебуває. При спілкуванні з нею ОСОБА_6 весною повідомив її, що йому вручена ІНФОРМАЦІЯ_6 бойова повістка. Вказала, що в останній в день перед від`їздом ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , той заходив до магазину в якому вона працює продавцем, та купував носки, рушник та інші якісь речі. Повідомляв її, що збирається їхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказала, що згодом до неї в магазин після цього приїздили працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 , питали чи не знає вона де ОСОБА_6 . Вона відповіла їм, що не знає де ОСОБА_6 , так як не бачила того, після того як той скуплювався напередодні перед поїздкою до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні крім показів свідків підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

У відповідності до рапорту чергового Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 03.06.2024, слідує, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли звернення за фактом ухилення від військової служби жителем с. Свірневе Голованівсього району ОСОБА_6 (а/с.126).

Згідно повідомлення про кримінальне правопорушення від 21.05.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_4 констатовано факт ухилення від військової служби жителем с. Свірневе Голованвського району Кіровоградсбкої області ОСОБА_6 (а/с.127).

Згідно до рапорту начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_6 , який визнаний ВЛК придатний для проходження військової служби, по повістці на 24.04.2024 на відправку до військової частини НОМЕР_1 не з`явився. (а/с128).

Відповідно до корінця повістки про вручення повістки ОСОБА_6 від 23.04.2024, засвідченого печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 , повістку тому було вручено, та той знав про необхідність його явки на 24.04.2024 на 17 год.00 хв. До ІНФОРМАЦІЯ_4 .(а/с135,139).

У відповідності до довідки № 6/167 ВЛК від 23.04.2024, слідує, що ОСОБА_6 придатний до військової служби. (а/с.133-134).

Згідно копії аркуша доведення вимог законодавства України на ім`я ОСОБА_6 від 23.04.2024, вбачається, що ОСОБА_6 той підписано. (а/с.136).

У відповідності до копії з Журналу вручення бойових повісток військовозобов`язаним запасу призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому під порядковим номером 149 зроблено запис про те, що ОСОБА_6 23.04.2024 вручено повістку на 24.04.2024, номер команди НОМЕР_1 , військове звання-солдат, мається підпис в графах про отримання повістки та ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальність за порушення правил військового обліку, ухилення від військового обліку, призову під час мобілізації, (а/с.137).

У відповідності до корінця повістки, про вручення повістки ОСОБА_6 від 25.06.2024, засвідченого печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 , повістку тому було вручено та той знав про необхідність його явки на 26.06.2024 на 07 год.30 хв. (а/с.143).

З переглянутого судом відеодиска з відеозаписом, здійсненого з нагрудної бодікамери поліцейського, зафіксовано та відображено, як працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 , вручив повістку ОСОБА_6 про прибуття того до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 07 год. 30 хв. 26.06.2024, однак після підписання вказаної повістки ОСОБА_6 повідомив працівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , що 26.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для відправки до війська не з`явиться. (а/с.180).

Речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження. (а/с.140-141,146).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Підстав для сумнівів в показаннях свідків, які були допитані в судовому засіданні, у суду немає, так як дані показання суд вважає достовірними та логічними, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, які суд може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази, та докази на оптичному диску носії з відео файлом, є належними, допустимими та достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Стороною захисту клопотань про визнання доказів неналежними та недопустимими не подавалося.

Проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст. 336 КК України, так як він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, зазначав що у нього хвора мати, за якою потрібно здійснювати догляд. Розумів, що захист народу України, покладений на Збройні Сили України, хоча на запитання суду - «чи бажає він захищати народ України?», відповів суду «Я не бажаю йти служити в Збройні Сили України, проходити військову службу», що вказує на те, що обвинувачений не бажає захищати народ України.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 так як позиція обвинуваченого є не логічною, а являє собою спосіб захисту.

В судових дебатах ОСОБА_6 суду зазначив, що йому нічого сказати, а в останньому слові наданому йому судом вказав, що він винний.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до безсумнівного висновку, ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Виходячи із вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ст. 336 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67ККУкраїни та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України№7від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень викладених Постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.11.2023 (справа №641/1067/23) щодо засудження особи заст.336 КК України зазначено, що ст. ст.50,65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. З урахуванням вищенаведеної мети покарання, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим. При цьому суд вказав, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК, скоєне обвинуваченим є нетяжкими кримінальним правопорушенням, однак суд враховує, що ухилення від призову до Збройних сил України з числа військовозобов`язаних громадян під час воєнних дій, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує вік обвинуваченого, а також, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, (а.с.165-166), на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває; за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (а.с.171-172), за місцем проживання скарг на нього не надходило (а.с.169), одружений (а/с.170).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, у відповідності до якої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_6 оцінюється як середній. (а/с.35-36).

При призначенні покарання ОСОБА_6 необхідного і достатнього для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищенаведені відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст. 336 КК України.

Призначення ОСОБА_6 покарання межах санкції статті з реальним його відбуванням відповідатиме принципам законності, індивідуалізації та справедливості, буде необхідним та достатнім для його виправлення, змусить в майбутньому додержуватись положень закону України про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини, цілком відповідатиме вимогам та цілям, передбаченим ст.50, 65 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Цивільний позов та процесуальні витрати на залучення експерта, у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.50,63,65-67 КК України, 368,370,373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити ОСОБА_6 покарання по ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 10 (десять) місяців.

Обрати ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Розписки про отримання бойових повісток ОСОБА_6 , та DYD -диск, із записом вручення бойової повістки ОСОБА_6 залишити зберігати при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1