Справа № 487/5795/25
Провадження № 1-кс/487/3726/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000246 від 09.08.2025 за ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури у місті Миколаєві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 Серія МДТ № 222564 від 13.11.2024 року, ТОВ «МЦ Медоглядів України», , яку поміщено до сейф-пакету PSP1100604, з метою забезпечення його істотних ознак і властивостей, до проведення експертизи та після її проведення, в якості речового доказу.

Клопотання обґрунтоване тим, що Миколаївським районним управлінням поліції ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000246 від 09.08.2025 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.08.2025 до МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ТСЦ №4841 про те, що 09.08.2025 близько 11:00 год., перебуваючи у приміщенні ТСЦ №4841, за адресою: місто Миколаїв, пр. Транспортний 1/1а, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для складання практичного іспиту з водіння, медичну довідку щодо придатності до керуванням транспортним засобом, 2 Серія МДТ № 222564, видана 13.11.2024, з ознаками підробки.

В ході огляду місця події вказану медичну довідку, було вилучено.

У клопотанні прокурор посилається на те, щоне накладення арешту на зазначене майно призведе до фактично повного знищення слідів кримінального правопорушення, а отже до неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

В судовому засіданні прокурор не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що Миколаївським районним управлінням поліції ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000246 від 09.08.2025 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.08.2025 до МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ТСЦ №4841 про те, що 09.08.2025 близько 11:00 год., перебуваючи у приміщенні ТСЦ №4841, за адресою: місто Миколаїв, пр. Транспортний 1/1а, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для складання практичного іспиту з водіння, медичну довідку щодо придатності до керуванням транспортним засобом, 2 Серія МДТ № 222564, видана 13.11.2024, з ознаками підробки.

09.08.2025 у період часу з 11:15 по 11:25 годин дізнавачем сектору дізнання Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході огляду місця події за адресою: м.Миколаїв, провулок Транспортний 1/1а (ТСЦ 4841), виявлено та вилучено медичну довідку, щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 Серія МДТ № 222564 від 13.11.2024 року, ТОВ «МЦ Медоглядів України», , яку поміщено до сейф пакету № PSP1100604.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що працює на посаді адміністратора ТСЦ 4841, розташованого за адресою: м. Миколаїв, провулок Транспортний, 1/1а. 09.08.2025 до вказаного сервісного центру звернувся громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою реєстрації для проходження практичного іспиту з керування транспортним засобом, необхідного для отримання посвідчення водія. Останній надав паспорт громадянина України, а також медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом 2 Серія МДТ № 222564 від 13.11.2024 року, ТОВ «МЦ Медоглядів України», , на його ім`я.

Під час перевірки медичної довідки адміністратор виявила можливі ознаки підроблення документа, оскільки на адресу ТСЦ 4841 надійшов лист з ВП №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, у якому зазначено, що ТОВ «МЦ Медоглядів України» () змінила назву на ТОВ «Електронна Бібліотека художньої літератури FЛБХЛ-2», також було змінено вид діяльності з 86.22 спеціалізована медична практика на 91.01 функціонування бібліотек і архівів. Тому адміністратор повідомила до поліції для з`ясування всіх обставин.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилученого документа критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, з доданих до клопотання доказів вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучена медична довідка є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберегла на собі сліди його вчинення, підлягає подальшому експертному дослідженню.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2 Серія МДТ № 222564 від 13.11.2024 року, ТОВ «МЦ Медоглядів України», , вилучену 09.08.2025 в ході огляду місця події.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1