Справа № 442/8099/24
Провадження № 1-кп/442/84/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Дрогобичі клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з метою проходження військової служби у порядку ст.616 КПК України, клопотання прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу в частині продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою проходження служби у військовій частині №82 та повернути платникам застави ОСОБА_7 заставу у розмірі 350000 грн та ОСОБА_8 - 25500 грн.; кошти у розмірі 55600 грн. зарахувати на спеціальні розрахункові рахунки для потреб ЗСУ. Вказує, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу зменшились, оскільки він особисто виявив бажання брати участь у відбитті військової агресії збройних формувань російської федерації в умовах воєнного стану.

Адвокат ОСОБА_4 подала клопотання про зміну запобіжного заходу з метою проходження військової служби у порядку ст.616 КПК України. Вказує, що 08.08.2025 ОСОБА_3 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту внесення застави пройшло більше 6 місяців, за які обвинувачений жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки.

Вказує, що наявні ризики зменшились за рахунок бажання ОСОБА_3 захищати територіальну цілісність України шляхом вступу до лав ЗСУ, а тому просить змінити ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою проходження служби у військовій частині 82; повернути платникам застави ОСОБА_7 заставу у розмірі 350000 грн та ОСОБА_8 - 25500 грн.; кошти у розмірі 55600 грн. зарахувати на спеціальні розрахункові рахунки для потреб ЗСУ.

Адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу з метою проходження військової служби у порядку ст.616 КПК України. Просить змінити ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою проходження служби у військовій частині 82, а також повернути платникам застави ОСОБА_7 заставу у розмірі 350000 грн та ОСОБА_8 - 25500 грн.; кошти у розмірі 55600 грн. зарахувати на спеціальні розрахункові рахунки для потреб ЗСУ. Клопотання мотиву тим, що покладені на ОСОБА_3 обов`язки він жодного разу не порушував, ризики непроцесуальної поведінки зменшились через вияв бажання обвинуваченого нести військову службу.

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу в частині продовження дії покладених на обвинуваченого обов`язків, уточнення до клопотання та заперечення на клопотання адвокатів щодо зміни запобіжного заходу і повернення застави.

Прокурор вказує, що ризики, які враховані судом при продовженні застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу не зменшилися. Покладені на нього обов`язки під загрозою втрати застави забезпечували належну поведінку обвинуваченого, що вказує на ефективність та доцільність їх застосування. Стороною обвинувачення враховано подальшу можливість проходження обвинуваченим ОСОБА_3 військової служби у Збройних Силах України та те, що останній перебуваючи на військовій службі в умовах воєнного стану може бути залучений до виконання завдань за призначенням, в тому числі на різних територіях України. Сам факт перебування обвинуваченого на військовій службі, на думку прокурора, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Перебування ОСОБА_3 на військовій службі може підвищувати ймовірність настання ризику вчинення ним іншого кримінальне правопорушення, адже з моменту зарахування останнього до Збройних Сил України на нього поширюються обмеження визначені законами та нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження служби.

На думку прокурора, вимога звернення на потреби Збройних Сил України коштів у сумі лише 50000 грн, з внесеної 605 600 грн., свідчить не про мету реалізації бажання використання коштів для цілей оборони, а для легітимізації поданого клопотання.

У зв`язку з вказаним просить відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисників та продовжити на два місяці покладені обов`язки, враховуючи особливості проходження ОСОБА_3 військової служби, а саме: прибувати до суду за викликом, а у разі неможливості прибути за викликом суду у визначений строк, заздалегідь повідомити про це суд та/або прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду, за виключенням виконання завдань військової служби на підставі рішення безпосереднього та/або прямих начальників; утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, у тому числі місця проходження військової служби; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні прокурор подане та уточнене ним клопотання підтримав з мотивів, викладених у них. Вважає, що обраний запобіжний захід на теперішній час працює і завдяки обраному розміру застави обвинуваченим виконуються покладені обов`язки. На думку прокурора, захист невірно трактує норми ст.616 КПК України. Кошти мають бути переведені на оборону держави, сума є непропорційно малою. Захист використав цю норму суто для повернення застави. Суд приймав неодноразово рішення про повернення застави. Уточнені обов`язки не будуть обтяжливі для ОСОБА_3 клопотання захисників щодо особисто зобов`язання не конкретизовано. Нема відомостей щодо зарахування до військової частини і відомостей про зарахування до неї. Копія військового квитка лише одна сторінка. Щодо повернення застави вказує, що від заставодавців відсутні заяви.

ОСОБА_3 не погодився з думкою прокурора, вважає звинувачення абсурдними, клопотання безпідставними. Підтримав своє клопотання. Вказує, що обставини змінились, тому можна змінити запобіжний захід. Кримінальне провадження не має наміру зупиняти. Нові злочини не може вчиняти, на свідків не може впливати, бо знаходиться у військовій частині. Вину свою не визнає. Вказує на презумпцію невинуватості, обурений вказаними прокурором ризиками щодо втечі з військової частини. Наголошує, що добровільно виконує свій конституційний обов`язок захисту держави, тому вважає зарахування 50 000 грн. на оборону України достатньою, так як несе ризик втрати життя і здоров`я.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_3 виконує свої обов`язки, що не заперечує прокурор. Просить застосувати ч.5 ст.616 КПК України. З моменту застосування застави пройшло більше шести місяців і практика Європейського Суду свідчить про необхідність пом`якшення запобіжного заходу. Просить зменшити заставу та повернути ОСОБА_7 внесені ним грошові кошти. Вказує на те, що у випадку неналежного виконання ОСОБА_3 покладених обов`язків, виконуючи військові обов`язки, заставодавці ризикують своїми коштами. Прокурор не може розпоряджатися грошовими коштами їх власників. Ніхто не поверне заставу у випадку втати життя ОСОБА_3 .

Адвокат ОСОБА_5 також підтримав подане клопотання. Вказав, що стаття 616 КПК повинна бути застосована так як ОСОБА_3 перебуває у статусі військовослужбовця і до нього має бути застосоване особисте зобов`язання. Під час розгляду даного кримінального провадження істотно змінились обставини так як ОСОБА_3 добровільно пішов на службу у ЗСУ. Повернення застави є волею заставодавців, які бажають її повернути. Клопотання прокурора є скопійованим, ризики є недоведені. Обов`язки, на які вказує прокурор не можуть бути застосовані до ОСОБА_3 оскільки він є військовим.

Адвокат ОСОБА_7 погодився з думкою своїх колег адвокатів та свого підзахисного, підтримав подані клопотання. Вказав, що є всі підстави для задоволення клопотань колег. Просив повернути внесену ним заставу, так як він не може зараз гарантувати виконання ОСОБА_3 покладених обов`язків, оскільки він у розпорядженні держави. Держава фактично позбавила його, як заставодавця, можливості впливати на ОСОБА_3 .

Дослідивши подані клопотання, заслухавши думки усіх присутніх учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 209 КК України.

26.11.2024 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

27.11.2024 обвинувачений ОСОБА_3 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі 605 600 грн з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалами суду від 21.01.2025 року, 10.03.2025, 28.04.2025, 19.06.2025 у зв`язку із продовженням запобіжного заходу у виді застави було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На даний час строк дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків закінчується 17.08.2025 року, у зв`язку із чим прокурором подано клопотання про продовження таких.

Крім того, обвинуваченим та його захисниками подано клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є застава. Зміст цього запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. При цього частина 7 згаданої норми закріплює, що такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , суд має з`ясувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені попередніми судовими ухвалами ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Наявність обґрунтованої підозри та ризиків кримінального провадження перевірялися під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 та при продовженні дії покладених на обвинуваченого обов`язків.

Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання зводяться до сумлінної процесуальної поведінки та його добровільної служби у Збройних Силах України.

Посилання захисників та обвинуваченого на добросовісне виконання обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться у вищевказаних ухвалах суду про покладення та продовження строку дії обов`язків на обвинуваченого. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу. Водночас, відсутність встановлених раніше ризиків кримінального провадження не аргументована в тій мірі, щоб цього було достатньо для відповідного висновку про необхідність зміни запобіжного заходу.

Захисники та обвинувачений ОСОБА_3 просять змінити запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в порядку ст.616 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Суд звертає увагу, що 26.11.2024 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Оскільки за ОСОБА_3 було внесено визначений судом розмір застави, він вважається таким, до кого застосований запобіжний захід у вигляді застави, саме тому щодо нього можливий розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, в порядку ч.5 ст.616 КПК України. Однак, перехід від найбільш суворого до найбільш м`якого запобіжного заходу повинно бути обгрунтовано достатніми доказами. Сам факт виялення бажання обвинуваченого ОСОБА_3 нести військову службу і перебування його три дні у військовій частині, на думку суду, на даному етапі розгляду справи, не є переконливим доказом зніми чи зменшення встановлених раніше судом ризиків. У суду відсутні докази зарахування ОСОБА_3 до конкретної військової частини, а також відомостей щодо його посади, звання та даних, які б підтвердили доводи сторони захисту. Копія першої сторінки військового квитка ОСОБА_3 та копія довідки військово-лікарської комісії про стан здоров`я ОСОБА_3 не є достатніми доказами. Натомість доводи захисту зводяться до повернення або зменшення розміру застави. Факт неодноразового намагання сторони захисту повернути внесену заставу свідчить про використання ч.5 ст.616 КПК саме з цією метою.

Також суд погоджується з доводами прокурора, що з суми застави, а саме 605600 грн., обвинувачений і захисники просять внести для цілей оборони України лише 50 000 грн., що також ставить під сумнів наміри ОСОБА_3 .

Крім того, доводи ОСОБА_3 та захисників про те, що запобіжний захід необхідно змінити, бо обвинувачений добровільно приступив до несення військової служби, на думку суду, є підставою застосування саме ч.5 ст.616 КПК України, з якими звернулися обвинувачений та захисник, і в якій ключовим є бажання використати кошти, передані у заставу для внесення на спеціальні рахунки для цілей оборони України. Факт проходження військової служби стосується інших частин статті 616 КПК України.

Також суд звертає увагу, що норма с.5 ст.616 КПК України надає право на звернення з вказаним клопотанням підозрюваному і обвинуваченому, а не захисникам.

З доводами захисника ОСОБА_4 про те, що прокурор зобов`язаний клопотати про зміну запобіжного заходу у зв`язку із несенням ОСОБА_3 військової служби суд не погоджується, оскільки з аналізу викладених положень ст.616 КПК України вбачається, що процесуальні дії прокурора щодо розгляду клопотання про скасування запобіжного заходу відноситься до дискреційних повноважень прокурора та уданому випадку не суперечить вимогам закону.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У той же час, звертаючись із клопотаннями обвинувачений та сторона захисту а ні в клопотанні, а ні у судовому засіданні не зазначила, які, на їх думку, обов`язки необхідно покласти на обвинуваченого, що позбавляє можливості суд перевірити ці обставини на обґрунтованість та визначити чи забезпечить такий запобіжний захід досягнення дієвості цього кримінального провадження.

До того ж, сторона захисту вказує, що до ОСОБА_3 , у зв`язку із несенням служби не можна застосовувати продовжені попередніми ухвалами суду обов`язки та про які клопоче прокурор, при цьому просить застосувати до обвинуваченого особисте зобов`язання, яке передбачає покладення на особу тих самих обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу з метою проходження військової служби в порядку ст.616 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_3 є передчасним, обвинуваченим та захисниками не доведено зміну чи зменшення ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Покладені на ОСОБА_3 обов`язки внаслідок внесеної застави підтвердили свою дієвість, забезпечують належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому виконують мету застосування.

Щодо повернення застави заставодавцям. суд звертає увагу, що клопотання про повернення застави не підлягає розгляду в межах даного клопотання, оскільки є похідною від вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу, а прохання адвоката ОСОБА_4 зменшити розмір застави ОСОБА_7 не є предметом клопотання в порядку ч.5 ст.616 КПК України.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Тобто, внесення застави є правом, а не обов`язком заставодавця. Доводи заставодавця ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_4 про ризики втрати застави у зв`язку з проходженням ОСОБА_3 військової служби суперечать нормам законодавства про порядок повернення розміру застави. Тим паче, ОСОБА_3 добровільно зголосився на несення військової служби, про що неодноразово наголошувалось стороною захисту. Тобто, він свідомо поставив заставодавців у ці, на їх погляд, ризики, а тому доводи адвоката ОСОБА_7 щодо відібрання державою у нього можливості впливати на ОСОБА_3 є суперечливими.

Таким чином у судовому засіданні встановлена актуальність існування ризиків, на які посилається прокурор, як правову підставу для продовження строку дії покладених обов`язків, однак враховує, що такі підлягають уточненню зважаючи на проходження ОСОБА_3 військової служби. Продовження строку дії обов`язків забезпечить можливість контролю за поведінкою обвинуваченого з боку суду та сторони обвинувачення з метою досягнення мети кримінального провадження. З огляду на викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисників суд відмовляє.

З огляду на положення ч.7 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з внесенням застави, суд вважає за необхідне продовжити на дві місяці, зазначивши їх наступним чином: прибувати до суду за викликом, а у разі неможливості прибути за викликом суду у визначений строк, заздалегідь повідомити про це суд та/або прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду, за виключенням виконання завдань військової служби на підставі рішення безпосереднього та/або прямих начальників; утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, у тому числі місця проходження військової служби; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 77, 20, 176, 177, 178, 182, 194, 201, 202, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з метою проходження військової служби у порядку ст.616 КПК України.

Клопотання прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу в частині продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2024, з уточненням таких обов`язків, враховуючи проходження ОСОБА_3 військової служби, а саме:

1) прибувати до суду за викликом, а у разі неможливості прибути за викликом суду у визначений строк, заздалегідь повідомити про це суд та/або прокурора;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду, за виключенням виконання завдань військової служби на підставі рішення безпосереднього та/або прямих начальників;

3) утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, у тому числі місця проходження військової служби;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_3 визначити 60 днів по 10 жовтня 2025 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.08.2025 об 11 год 45 хв.

Суддя ОСОБА_9