РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 1-кс/510/41/25

Справа № 510/1727/25

27 серпня 2025 року м. Рені Одеської області

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури по матеріалам кримінального провадження № 0000059 від 22 серпня 2025 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 , видане УСЗН Білоцерківською міською радою від 05 серпня 2020 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, 22 серпня 2025 року до чергової частини відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що на виїзд з України на пункт-пропуску «Орлівка-Ісакча», прибув громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 , видане УСЗН Білоцерківською міською радою від 05 серпня 2020 року, яке викликає сумніви у справжності (підроблене).

Зазначене повідомлення зареєстровано до журналу ЄО відділення поліції за № 6066.

Під час огляду місця події у службовому кабінеті який розташований в адміністративній будівлі пункту пропуску «Орлівка-Ісакча», на робочому столі було виявлено та вилучено зазначене посвідчення, яке поміщено до сейф-пакету Національної поліції України PSP 1257335 та вилучено до відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Так, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2025 року за № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дізнавач та ОСОБА_4 до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, тому, слідчим суддею вирішено провести розгляд клопотання за їх відсутності, що не є перешкодою згідно ч. 1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Не прибуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В матеріалах справи є запит дізнавача СД ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області до УСЗН Білоцерківської міської ради, щодо надання інформації, чи видавалось громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, серія А № 480122 від 05 серпня 2020 року. Відповідь з УСЗН Білоцерківської міської ради надійшла до суду 26 серпня 2025 року, у зв`язку з чим розгляд клопотання проводиться у строки передбачені ст. 172 КПК України з врахування надходження відповіді на запит.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000059 від 22 серпня 2025 рокупорушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. В якості обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що 22 серпня 2025 року до чергової частини відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що на виїзд з України на пункт-пропуску «Орлівка-Ісакча», прибув громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 , видане УСЗН Білоцерківською міською радою від 05 серпня 2020 року, яке викликає сумніви у справжності (підроблене).

З відповіді УСЗН Білоцерківської міської ради, встановлено, що громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалось посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, серія НОМЕР_1 від 05 серпня 2020 року.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Диспозицією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа, а зв`язку із тим, що посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, дійсно було видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає підстав вважати, що 22 серпня 2025 року на пункті пропуску «Орлівка-Ісакча» надане ним посвідчення було підроблене.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов висновку про відсутність правової підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна, а тому відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії А № 480122, видане УСЗН Білоцерківською міською радою від 05 серпня 2020 року негайно повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5