КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2297/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року (яке постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 24 червня 2024 року виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000018 від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ), скасовано повідомлення від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке було складене детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , а в задоволенні іншої частини зазначеної скарги захисника ОСОБА_7 було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 як в інтересах ОСОБА_8 , так і в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на повідомлення про підозру.

Зокрема, автор апеляції зазначає, що процесуальна процедура повідомлення ОСОБА_8 про підозру та зміст такого повідомлення про підозру повністю відповідають вимогам ст. ст. 276 - 278 КПК України.

Крім того, апелянт звертає увагу, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру обґрунтовується належними, допустимими і достатніми доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Другим відділом детективів захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги БЕБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 березня 2023 року, з якого постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 24 червня 2024 року були виділені матеріали кримінального провадження № 0000033 від 24 червня 2024 року за підозрою ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 КК України, а також за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

23 квітня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

04 листопада 2024 року захисник ОСОБА_7 звернувся в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, висловивши в зазначеному документі прохання скасувати у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року, повідомлення:

- від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке було складене детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ;

- від 23 квітня 2024 року ОСОБА_10 про підозру у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яке було складене детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ;

- від 23 квітня 2024 року ОСОБА_9 про підозру у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке було складене детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , а також скасувати постанову детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки від 24 травня 2024 року про оголошення у розшук підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та припинити дію заходів забезпечення виділеного кримінального провадження № 0000033 від 24 червня 2024 року шляхом скасування постанов слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва (перелік додається).

20 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та у кримінальному провадженні № 0000033 від 24 червня 2024 року скасовано повідомлення від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке було складене детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , а в задоволенні іншої частини зазначеної скарги захисника ОСОБА_7 було відмовлено.

Задовольняючи частково вказану скаргу захисника ОСОБА_7 про скасування у кримінальному провадженні № 0000033 від 24 червня 2024 року повідомлення від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, які додані до скарги, прийшов до висновку, що повідомлення від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю існування переконливих фактів та інформації, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З аналізу положень ст. ст. 276 - 278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру, зокрема, це неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру, порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру та необґрунтованість підозри.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду під час постановлення вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, в повідомленні про підозру від 23 квітня 2024 року та в матеріалах провадження не міститься.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в значних розмірах, а саме в тому, що він умисно ухилився у період з вересня 2021 року по січень 2022 року від сплати податку на додану вартість на загальну суму 4243351,1 гривень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212 КК України.

При цьому слідчий суддя правильно зазначив, що, згідно з листом ГУ ДФС у Житомирській області № 10514/6/06-30-07-04 від 10.05.2024, документальні виїзні планові та позапланові перевірки по ТОВ «Паперова Фабрика» з питань дотримання вимог податкового законодавства України, під час яких досліджувалося питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податків по взаємовідносинах із ТОВ «Преміум Папір» () за період з квітня 2021 року по січень 2022 року, не проводились, а заборгованість по сплаті податку на додану вартість станом на 18 вересня 2024 року відсутня.

В той же час, повідомлення ОСОБА_8 про підозру у умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, а саме коли він перебував на посаді директора ТОВ «Паперова Фабрика» в період із вересня 2021 року по січень 2022, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, здійснено 23 квітня 2024 року.

Крім того, колегія суддів вказує, що матеріали кримінального провадження на день розгляду скарги не містять даних про призначення та проведення документальних перевірок з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах ТОВ «Паперова Фабрика» із ТОВ «Преміум Папір» та винесеного за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення про донарахування ТОВ «Паперова фабрика» податку на додану вартість у сумі 10100129 гривень, що може свідчити про відсутність заборгованості ТОВ «Паперова фабрика» по сплаті податку на додану вартість, зокрема, і у відповідний період, який інкриміновано ОСОБА_8 на день повідомлення останньому про підозру.

З огляду на практику Верховного Суду, колегія суддів також вважає передчасними і висновки органу досудового розслідування про безтоварність фінансово-господарських відносин між ТОВ «Паперова фабрика» та ТОВ «Преміум папір».

Таким чином, застосування кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків відповідно до статті 212 КК можливе лише за умови доведення умислу та фактичної несплати податкових зобов`язань.

При цьому важливим елементом такого правопорушення є встановлення порушення податкового законодавства, що має підтверджуватись виключно узгодженим податковим повідомленням-рішенням, винесеним за результатами податкової перевірки.

Тобто, єдиним належним доказом факту наявності податкової заборгованості є узгоджене податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки, яке може бути винесене виключно Державною податковою службою України. Відсутність такого рішення унеможливлює притягнення особи до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків.

За змістом ст. 212 КК України, відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять у систему оподаткування, введені в установленому законом порядку і зараховуються до бюджетів чи державних цільових фондів, настає лише у разі, коли це діяння вчинено умисно.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 212 КК України, є кримінальним правопорушенням з матеріальним складом, для якого обов`язковим є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді фактичного ненадходження коштів до бюджетів чи державних цільових фондів.

Зазначеною статтею передбачено кримінальну відповідальність не за сам факт несплати в установлений строк податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а за умисне ухилення від їх сплати.

Разом із тим, згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Тому відносини, які є об`єктом злочину, передбаченого статтею 212 КК України, регулює виключно Податковий кодекс України.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 ПК України, в межах їх повноважень, встановлених ПК України.

Таким чином, податковий контроль в Україні здійснюють виключно вищеназвані органи, а інших органів податкового контролю законодавством України не передбачено.

Крім того, в пункті 61.3. статті 61 Податкового кодексу України прямо встановлено заборону органам Служби безпеки України, Національної поліції України, прокуратури, іншим правоохоронним органам та їх службовим (посадовим) особам брати участь у перевірках, що проводяться контролюючими органами, та проводити перевірки суб`єктів підприємницької діяльності з питань оподаткування.

Отже, якщо сукупність змісту повідомлення про підозру та сукупність зібраних у справі доказів не дають достатніх підстав для висновку про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою інкримінованого їй кримінального правопорушення, наведене свідчить про передчасність повідомленої підозри та є підставою для її скасування.

Також колегія суддів звертає увагу на розбіжність у самому тексті повідомлення ОСОБА_8 про підозру, тобто у повідомленні про підозру (т. 1 а. с. 15, 23) зазначено, що дії ОСОБА_8 призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в значних розмірах, в той час як на сторінці т. 1 а. с. 22 вказано, що дії ОСОБА_8 призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, а це, в свою чергу, свідчить про неконкретність повідомленої ОСОБА_8 підозри, що є ще однією з підстав для її скасування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що повідомлення від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що воно здійснено за відсутності достатніх доказів виникнення та існування заборгованості ТОВ «Паперова фабрика» перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість, тобто підозра у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення є необґрунтованою і, крім того, як встановила колегія суддів, ще й не конкретною.

Таким чином, доводи прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки під час розгляду скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя дав належну оцінку наявним обставинам та доводам, викладеним у скарзі, і обґрунтовано мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 276 - 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року, якою частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року (яке постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 24 червня 2024 року виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000018 від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ), скасовано повідомлення від 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке було складене детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , а в задоволенні іншої частини зазначеної скарги захисника ОСОБА_7 було відмовлено, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4