Справа №591/2586/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/137/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/2586/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2025 щодо відмови у задоволенні скарги на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,

установила:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_8 і його захисник ОСОБА_9 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 22.08.2024 та про зміну раніше повідомленої підозри від 11.11.2024 за ч. 2 ст. 367 КК у кримінальному провадженні № 000048 від 05.03.2024, оскільки висновки слідчого судді про відсутність повноважень сторони захисту на розгляд скарги не ґрунтуються на вимогах закону, до слідчого судді зі скаргою вони звернулись ще під час досудового провадження, слідчий суддя ОСОБА_1 не мав права брати участь у розгляді скарги і підлягав відведенню через висловлення своєї позиції щодо обґрунтованості підозри під час обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу. Повідомлення про підозру та зміна раніше повідомленої підозри погоджено не уповноваженим прокурором, сам ОСОБА_10 тривалий час мав статус свідка і був позбавлений можливості ефективно здійснювати свій захист та оскаржувати протиправні дії органу досудового розслідування. ОСОБА_10 не допускав перевищення 10% від ціни первісного договору та мав право в залежності від коливання ціни на товари на ринку протягом дії договору вносити кілька разів зміни в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, внесених до договору, сукупність яких може перевищувати 10% від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю за умови, що зазначена сума не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі. Сторона обвинувачення застосувала положення п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» в ред. від 03.06.2021, тоді як застосуванню підлягали норми закону в ред. ЗУ станом на 2020 рік.

17.01.2025 до Зарічного районного суду м. Суми звернулися ОСОБА_10 і його захисник ОСОБА_11 зі скаргою на повідомлення про підозру від 22.08.2024 та про зміну раніше повідомленої підозри від 11.11.2024 за ч. 2 ст. 367 КК у кримінальному провадженні № 000048 від 05.03.2024, в якій просили скасувати вказані повідомлення.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2025 ОСОБА_10 і його захиснику ОСОБА_11 було відмовлено у задоволенні їх скарги. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що на момент розгляду скарги обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 був скерований до суду, а тому в силу положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК він позбавлений процесуальної можливості здійснити її розгляд по суті.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свою апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_12 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно ст. 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування встановлений Главою 26 КПК.

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (ст. 3 КПК). Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на стадії досудового розслідування. При цьому досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК).

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Здійснивши розгляд скарги на повідомлення про підозру та на зміну раніше повідомленої підозри і відмовивши у її задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що на момент судового розгляду скарги обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 був скерований до суду, тому останній позбавлений процесуальної можливості здійснити її розгляд в суді.

Однак вказані вище висновки слідчого судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 05.03.2024 за № 000048.

22.08.2024 ОСОБА_10 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, а 11.11.2024 йому було оголошено про зміну раніше повідомленої підозри.

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 звернулись зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК 17.01.2025, що підтверджується трекінгом поштового відправлення (а. к. п. 237).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 367 КК був направлений до Зарічного районного суду м. Суми 23.01.2025, тобто після шести днів як була подана скарга стороною захисту.

Процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК (ст. 113), а відповідно ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги, і здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується; відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. При цьому строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом (ч. 1 ст. 219 КПК).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18 (провадження № 51-6250 км19), від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км21), від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19 (провадження № 51-2890 км19).

З огляду на викладене, суддею суду першої інстанції були допущені такі порушення вимог КПК, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що з огляду на вимоги ч. 1 ст. 412 КПК тягне за собою скасування ухвали, а доводи апеляційної скарги сторони захисту підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги про необхідність скасування повідомлення про підозру від 22.08.2024 та про скасування зміненої підозри від 11.11.2024 ОСОБА_10 , то колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, згідно ст. 277 КПК письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення, відповідно ст. 279 КПК, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу; якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

У даному провадженні повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри було складене слідчим СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 та погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Охтирської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_14 , у цих процесуальних документах були зазначені анкетні відомості підозрюваного, номер кримінального провадження, викладено зміст пред`явленої підозри та правова кваліфікація дій ОСОБА_10 , зазначений стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, перелічені права підозрюваного та наявний підпис особи, яка склала підозру.

Тобто, складені та вручені ОСОБА_10 повідомлення про підозру від 22.08.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 11.11.2024 повністю відповідають вимогам ст. 277-279 КПК.

Перевірка обґрунтованості пред`явленої підозри та надання правової оцінки і аналізу здобутим у кримінальному провадженні доказам, спростування встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, перевірка показань свідків, документів не входить до повноважень слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, оскільки дослідження доказів і надання їм оцінки (встановлення їх належності, достатності, допустимості і достовірності) можливе лише при розгляді обвинувального акта в суді першої інстанції в порядку розділу IV КПК.

Слід наголосити, що термін «обґрунтована підозра» означає, що «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення» (рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). При цьому «від фактів, які є причиною виникнення підозри не вимагається такого ж рівня переконливості, як від тих, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку» (рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та достатньою для виправдання подальшого розслідування з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри, колегія суддів доходить висновку про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_10 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 37 КПК, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів, а згідно ч. 3, 6 ст. 110 цього Кодексу рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою.

У системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура. Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників ч. 1, 2 ст. 10 ЗУ «Про прокуратуру»).

Положеннями ст. 11 ЗУ «Про прокуратуру» визначені повноваження керівника обласної прокуратури. Керівник обласної прокуратури: 1) представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 2) організовує діяльність обласної прокуратури; 3) призначає на посади та звільняє з посад прокурорів обласних та окружних прокуратур, прокурорів-стажистів окружних прокуратур у встановленому цим Законом порядку. У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності один із заступників керівника обласної прокуратури (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про прокуратуру»).

Відповідно п. 9.5 наказу Офісу Генерального прокурора від 30.09.2021 № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» керівникам прокуратур усіх рівнів, їх першим заступникам і заступникам відповідно до розподілу обов`язків та у межах повноважень, передбачених КПК надано право у складному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів, зокрема із числа прокурорів прокуратур різних рівнів, а також прокурора для керівництва такою групою (старшого групи прокурорів), якому забезпечувати загальне планування, розподіл обов`язків і навантаження між членами групи, їх доступ до накопиченої інформації, обмін потрібною інформацією, контроль за своєчасністю та повнотою проведення процесуальних і слідчих дій, урахування мотивованих позицій прокурорів групи щодо додержання вимог законодавства, виконання завдань кримінального провадження, реагування на факти порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Постановою в. о. керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 05.03.2024 прокурора ОСОБА_14 було включено до групи прокурорів в кримінальному провадженні, тому повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри погоджені прокурором ОСОБА_14 відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя ОСОБА_1 не мав права брати участь у розгляді скарги в суді першої інстанції, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та положенням КПК. При цьому заявлений стороною захисту слідчому судді відвід був розглянутий іншим суддею цього суду і в задоволенні відводу було відмовлено (ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.01.2025), з чим погоджується і колегія суддів.

Таким чином, повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, порядок їх складання і вручення відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК), а підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати через істотне порушення вимог КПК та постановити нову ухвалу, якою відмовити стороні захисту у задоволенні їх скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2025 щодо відмови у задоволенні скарги на повідомлення про підозру та на зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_16 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_17 і його захиснику ОСОБА_18 в задоволенні їх скарги на повідомлення про підозру від 22.08.2024 та зміну раніше повідомленої підозри від 11.11.2024 ОСОБА_16 в кримінальному провадженні № 000048 від 05.03.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4