КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4841/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 51900 доларів США;

- 224850 євро;

- мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 ;

- довідку про доходи ОСОБА_7 , на 1 арк.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_6 подав в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , а саме на: - 51900 доларів США; - 224850 євро. Зокрема, апелянт звертає увагу, що оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, яке знаходиться на зберіганні у сторони обвинувачення з 24 грудня 2024 року. При цьому автор апеляції зазначає, що 21 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було частково задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: - 51900 доларів США; - 224850 євро; - мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 ; - довідку про доходи ОСОБА_7 , на 1 арк., та накладено арешт тільки на мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 , а в задоволенні іншої частини клопотання було відмовлено. Одночасно представник відмічає, що вказана ухвала слідчого судді не була оскаржена стороною обвинувачення в апеляційному порядку.

Далі в апеляційній скарзі звертається увага, що 09 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було залишено без задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а 24 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді прокурору було повернуто без розгляду його чергове клопотання про арешт майна ОСОБА_7 .

Також апелянт наголошує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року було задоволено скаргу представника власника майна і зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора повернути ОСОБА_7 вилучене майно, а саме грошові кошти: - 51900 доларів США; - 224850 євро. Однак, як зауважує автор апеляції, незважаючи на вказане рішення, 25 квітня 2025 року прокурор звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотання про накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , яке того ж числа, тобто 25 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді було задоволено.

В подальшому, як зазначає представник, 21 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було скасовано арешт на майно ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року, та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора повернути ОСОБА_7 вилучене майно, але майно так і не було повернуто власнику.

Крім того, апелянт запевняє, що ОСОБА_7 не є службовою особою ТОВ «АНДІ ЛТД», а є тільки єдиним учасником товариства. При цьому автор апеляції вказує, що податкові накладні, які були сформовані ТОВ «АНДІ ЛТД», не були заблоковані, а саме товариство не включено до переліку ризикових підприємств.

Далі в апеляційній скарзі представник звертає увагу, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відносно ТОВ «АНДІ ЛТД» проводилась документальна планова виїзна перевірка за період господарської діяльності з 30 червня 2021 року по 30 вересня 2023 року, за результатами якої не було виявлено ознак незаконного формування податкового кредиту або будь-яких інших суттєвих порушень податкового законодавства.

Також апелянт стверджує, що ТОВ «АНДІ ЛТД» не мало відносин з Кам`янською територіальною громадою Дніпропетровської області. При цьому автор апеляції наголошує, що бюджетні кошти Кам`янською територіальною громадою Дніпропетровської області не виділялись ТОВ «АНДІ ЛТД», а виділялись іншим суб`єктам господарювання, зокрема,ТОВ «Охоронна Компанія «Цитадель».

Крім того, представник запевняє, що ТОВ «АНДІ ЛТД» є реальним суб`єктом господарювання, працює на українському ринку з 2021 року та є оператором мережі з 20 (двадцяти) АЗС під торговою маркою «NEFTEK» в Дніпропетровській області, має 38 діючих ліцензій, а штат працівників становить 375 осіб.

В свою чергу, як вказує автор апеляції, ОСОБА_7 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, а вилучене майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

08 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 надійшли заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в яких він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та розглянути дану справу без участі прокурора.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000660, відомості про яке внесені 19 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

24 грудня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено і вилучено майно, а саме: - грошові кошти в сумі 51900 доларів США та 224850 євро; - довідку про доходи ОСОБА_7 , на 1 арк.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 від 24 грудня 2024 року майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 51900 доларів США;

- 224850 євро;

- мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 ;

- довідку про доходи ОСОБА_7 , на 1 арк.,визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

25 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 51900 доларів США;

- 224850 євро;

- мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 ;

- довідку про доходи ОСОБА_7 , на 1 арк.

21 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було скасовано арешт на приведене вище майно ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року.

30 травня 2025 року (клопотання датоване 29 травня 2025 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 51900 доларів США;

- 224850 євро;

- мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», IMEI: НОМЕР_1 ;

- довідку про доходи ОСОБА_7 , на 1 арк.

Це клопотання мотивовано тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому підлягає арешту з метою його збереження.

12 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вищезгадане клопотання прокурора було задоволено.

Оскільки наведена ухвала слідчого судді оскаржена представником ОСОБА_6 тільки в частині арешту грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а стосовно іншого майна, на яке теж накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення на нього арешту колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи приведене клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000660, в частині накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти у сумі 51900 доларів США та 224850 євро, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_10 , представника власника майна ОСОБА_6 , дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на грошові кошти у сумі 51900 доларів США та 224850 євро, з огляду на те, що ці грошові кошти, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що майно ОСОБА_7 , яке 24 грудня 2024 року було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 51900 доларів США та 224850 євро, відповідають критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України, прокурор повинен був зібрати і надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, а саме в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, що зазначені грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом або були об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим колегія суддів за наявними в матеріалах провадження документами не вбачає підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_7 , яке 24 грудня 2024 року було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в сумі 51900 доларів США та 224850 євро, з метою забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, як переконана колегія суддів, постанова старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 від 24 грудня 2024 року про визнання грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , речовими доказами у кримінальному провадженні є нічим іншим, як звичайною формальністю, оскільки в ній навіть не визначено, якому чи яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідають ці грошові кошти.

Таким чином, арешт на зазначені грошові кошти з метою забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні накладений слідчим суддею безпідставно.

Звертає на себе увагу і той факт, що питання про арешт грошових коштів ОСОБА_7 за клопотаннями прокурора фактично тричі вирішувався слідчими суддями і в арешті цих грошових коштів кожного разу було відмовлено, а прокурор жодного разу не оскаржив таку відмову в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду в частині вирішення питання про арешт грошових коштів ОСОБА_7 , ухвала слідчого судді підлягає в цій частині скасуванню як незаконна і необґрунтована, а апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 51900 доларів США та 224850 євро, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 51900 доларів США;

- 224850 євро, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 51900 доларів США;

- 224850 євро, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4