Справа № 458/879/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/403/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 25.03.2025 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ільник Турківського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 зараховано строк її попереднього ув`язнення з 29.04.2023 по 01.05.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22.00 год. до 05.00 год. за зазначеним місцем реєстрації та проживання залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Ухвалено скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.05.2023.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у тому, що вона 28.04.2023, близько 16.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у ході конфлікту зі своїм чоловіком ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою протиправного заподіяння йому смерті, тримаючи в правій руці кухонний ніж господарсько-побутового призначення, умисно, нанесла ОСОБА_9 декілька ударів цим ножем в передпліччя та грудну клітку, спричинивши при цьому такі тілесні ушкодження: в ділянці ліктьового суглобу правої руки на передній поверхні правого передпліччя в верхній третині колото-різану рану дугоподібної форми розмірами 2,5х 1 см, глибиною 6 см, раневий канал якої проходить вздовж руки до ліктьового суглобу; вертикальну рану на передній поверхні грудної клітки справа, нижче ключиці, повний розріз хрящової частини 2 ребра та краєвий надріз верхнього краю хрящової частини 3 ребра, на пристінковій плеврі між 1-3 ребрами вертикальну рану, на верхній долі правої легені ушкодження з крововиливом, яке проходить через середню долю правої легені в напрямку кореня, з ушкодженням легеневої артерії, правобічний гемоторакс. Такі ушкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент утворення, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .

Такими діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, оцінюючи висновок комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи, безпідставно дійшов до висновку про те, що експертом-психологом були враховані конфліктні обставини з нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченій потерпілим, оскільки це не відповідає дійсним обставинам справи. Зазначає, що вказаний висновок є неповним, а слідчим умисно не було повідомлено експертну установу про факти ситематичного вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_7 з боку її чоловіка, що вносило невідворотні зміни в її психічний стан, оскільки вона була жертвою домашнього насильства. Враховуючи наведене, вважає, що слідчому, який проводив досудове розслідування, необхідно було поставити на вирішення експертів питання, яке б охоплювало вказані обставини, а суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи. Крім того, звертає увагу, що кваліфікація дій обвинуваченої не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_7 не мала умислу на вбивство свого чоловіка, а лише намагалась захиститись від побоїв з боку потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 вдруге подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з госпіталізацією ОСОБА_7 .

Однак, враховуючи, що апеляційну скаргу подав захисник ОСОБА_6 , який присутній у залі судового засідання, вимогою апеляційної скарги є призначення нового розгляду в суді першої інстанції, чим не погіршуться становище обвинуваченої, колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченої ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволення апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала суду, що 28.04.2023, близько 17.20 год., їй на мобільний телефон зателефонувала дочка ОСОБА_11 та через відеозв`язок показала, що в коридорі на сходах лежить її батько ОСОБА_9 , який, напевно, помер, а перед першим порогом лежав ніж з білим лезом та чорною ручкою. 30.04.2023 ОСОБА_10 повернулась додому та від сусіда ОСОБА_12 , доньки ОСОБА_11 та матері ОСОБА_7 дізналася, що ОСОБА_12 з її батьком 28.04.2023 зранку випили пляшку горілки, а після того як ОСОБА_13 , який знаходився в них вдома, покинув їхній будинок, батько почав бити ОСОБА_7 кулаками по голові, а потім накинувся на неї з ножем. Зазначила, що мати неодноразово викликала на батька поліцію, оскільки він часто агресивно себе поводив. Вважає, що її мати оборонялася від батька та не хотіла його вбивати.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 28.04.2023 в обідній час він приїхав до Дяківничів щоб обробити землю. Після того, як він обробив поле, ОСОБА_7 запросила його до будинку, де остання налила йому та ОСОБА_9 по 50 гр. горілки. Він випив і через 20 хв пішов з будинку. Коли він перебував у Дяківничів, жодних конфліктів між ними не було, ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, він ще раз приходив до будинку Дяківничів та побачив, що на сходах лежав ОСОБА_9 , а в його грудях знаходився ніж.

Водночас, в судовому засіданні суду першої інстанції малолітня свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що 28.04.2023, близько 16.00-16.20 год., ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_13 разом сиділи за столом в них вдома. Згодом вона почула вигуки ОСОБА_14 , вийшла з кімнати, в якій вона знаходилась разом з подругою ОСОБА_15 , та побачила в коридорі ОСОБА_9 , який лежав, кров і ніж. Після цього вона зателефонувала мамі та по відеозв`язку показала їй ніж та тіло ОСОБА_9 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_14 дав суду пояснення про те, що 28.04.2023, близько 14.00-14.30 год., вдома, де він проживає близько року як внутрішньо переміщена особа, побачив ОСОБА_9 в крові, який стояв з ножем у грудях, а ОСОБА_7 сиділа в своїй кімнаті, дивилась телевізор. Після цього, він побіг в іншу кімнату, щоб подзвонити в швидку медичну допомогу на прохання ОСОБА_7 . В подальшому, вийшов на дорогу, щоб зустріти автомобіль швидкої медичної допомоги. Коли повернувся до житлового будинку, ОСОБА_9 лежав на сходах, а ОСОБА_7 сиділа на лавці біля будинку.

Крім того, свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав суду, що 28.04.2023 він бачив біля житлового будинку Дяківничів поліцейських та працівників швидкої медичної допомоги. На сходах житлового будинку лежав мертвий ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_7 сиділа на лавці на подвір`ї свого будинку, на подвір`ї також були діти ОСОБА_14 та ОСОБА_11 . Згодом зі слів односельчан дізнався, що ОСОБА_9 отримав ножове поранення.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є сусідами обвинуваченої ОСОБА_7 , повністю підтвердили показання свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції та додали, що ОСОБА_7 у річці промивала швабру, після чого пішла додому.

Разом з тим, в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_18 , яка є рідною сестрою ОСОБА_7 , позитивно охарактеризувала останню як таку, яка все своє життя пропрацювала на державній роботі, піклувалась про дітей, дім, господарство. Щодо її покійного чоловіка ОСОБА_9 зазначила, що він погано поводився по відношенню до своєї дружини, постійно вживав алкоголь, а також погрожував дружині, що завдасть їй фізичної шкоди. Щодо події, яка мала місце 28.04.2023 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , їй стало відомо від сусідки ОСОБА_17 .

Даними протоколу огляду місця події від 28.04.2023 з фототаблицею підтверджується, що під час огляду місця події, яким є подвір`я житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено десять об`єктів, які позначені відповідними номерками: труп ОСОБА_9 ; резинові чоботи в кількості трьох штук; один резиновий чобіт; кепка темно-синього кольору; штани темно-коричневого кольору; швабра зі слідами РБК; 7, 8, 9 сліди речовини бурого кольору; змиви, 10 предмет, схожий на ніж, зі слідами РБК.

Вказані обставини повністю підтвердив допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка старший слідчий СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_19 .

Висновком експерта № 14/23 від 22.05.2023 року за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 встановлено, що при проведенні експертизи трупа виявлено вертикальну рану на передній поверхні грудної клітки справа, нижче ключиці, повний розріз хрящової частини 2 ребра та краєвий надріз верхнього краю хрящової частини 3 ребра, на пристінковій плеврі між 1-3 ребрами вертикальну рану, на верхній долі правої легені ушкодження з крововиливом, яке проходить через середню долю правої легені в напрямку кореня, з ушкодженням легеневої артерії, правобічний гемоторакс, які утворились від дії гострого плоского колючо-ріжучого предмету, типу клинка ножа, який мав одне гостре лезо, гостре вістря та обух, який діяв на передню поверхню грудної клітки зверху вниз і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення, в даному випадку перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Крім цього, виявлено на передній поверхні правого передпліччя в верхній третині колото-різану рану дугоподібної форми розмірами 2,5x1 см, глибиною 6 см, раневий канал якої проходить вздовж руки до ліктьового суглобу, яка утворилась від дії колючо-ріжучого предмету, типу клинка ножа, який діяв вздовж руки, можливо зверху вниз при зігнутій в лікті руці, не перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також садно в лобній ділянці справа, поверхнева рана в лобній ділянці справа, біля зовнішнього краю брови, садно в правій надбрівній ділянці, три забійні рани розміщені горизонтально біля зовнішнього краю правої брови, садно в правій виличні ділянці, які утворились незадовго до настання смерті від дії твердих тупих предметів, характерні для утворення при падінні з положення стоячи та ударі правою поверхнею голови до твердого покриття, не перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті і відносяться до легкого тілесного ушкодження згідно живих осіб. Всі ушкодження, виявлені на тілі потерпілого, знаходяться в межах дії власної руки.

Разом з тим, вказаним висновком встановлено, що потерпілий під час нанесення йому ударів ножем перебував у вертикальному положенні, на що вказують сліди стікання крові на тілі та одязі і був повернутий передньою поверхнею тіла до особи, яка наносила удари. Ушкоджень, які б свідчили про боротьбу і самозахист, при експертизі трупа не виявлено. Смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок одного проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітки справа з ушкодженням правої легені та легеневої артерії, що призвело до гострої внутрішньої крововтрати та обезкровлення організму.

Допитаний судовомедичний експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні підтвердив свій висновок № 14/23 від 22.05.2023 року в повному обсязі.

Як вбачається з висновку експерта №1008/2023-т від 10.05.2023 судово-токсикологічної експертизи крові та сечі трупа ОСОБА_9 , в крові останнього виявлено 3,0 ‰ (проміле), в сечі - 3,94 ‰ (проміле) етилового спирту.

Згідно з висновками експерта від 29.06.2023 № 86/2023-мк, від 23.06.2023 № 84/2023-мк, від 30.06.2023 № 87/2023-мк, від 03.07.2023 № 88/2023-мк, від 13.07.2023 № 633/2023-ім, від 07.07.2023 № 634/2023-ім, від 11.07.2023 № 636/2023-ім, від 07.07.2023 № 637/2023-і, при проведенні судово-медичних експертиз різного виду одягу було виявлено, що на такому знаходиться кров людини, що може походити від потерпілого ОСОБА_9 .

Висновком експерта № 44/23 від 01.05.2023 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 виявлено поверхневу рану смугоподібної форми, розташовану вертикально в потиличній ділянці, яка утворилася від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, продовгуватої форми, та два синці овальної форми, синюшно-фіолетового кольору на передній поверхні лівого плеча в середній третині, два ідентичні синці овальної форми на внутрішній поверхні лівого плеча в нижній третині, синець овальної форми на передній поверхні лівого плечового суглобу, синець овальної форми синюшно-фіолетового кольору на передній поверхні правого плеча в середній третині, які утворились від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, характерні для дії пальців людини, по давності утворення можуть відповідати часу 28.04.2023 і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.04.2023 № 115 встановлено, що 28.04.2023 о 21.45 год. в КНП «Турківська центральна міська лікарня» за результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_7 виявлено, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,19 проміле.

Водночас, як вбачається з висновку експерта № 1004/2023-т від 08.05.2023, при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у кількості 1,84 проміле.

Висновком судового-психіатричного експерта № 717 від 13.07.2023 підтверджується, що ОСОБА_7 на момент інкримінованих їй дій у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона, також, і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність, та бути науково-психологічною підставою для висновку суду про стан сильного душевного хвилювання.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту із носіми відеофіксації від 29.04.2023 року підтверджується, що в процесі проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_21 було повністю відтворено обстановку на місці події, яка була 28.04.2023 року, зокрема, із застосуванням знаряддя вчинення кримінального правопорушення. При цьому, слідчий експеримент було проведено відповідно до вимог ст.240 КПК України, а протокол слідчого експерименту із носіми відеофіксації від 29.04.2023 року містить всі необхідні дані, передбачені положеннями законодавства.

Як вбачається з висновку експерта від 27.06.2023 № 190/2023-ц., при проведенні судово-медичної експертизи ножа кухонного, наданого на дослідження, загальна довжина якого становить 188 мм (клинок ножа - 123 мм, найбільша ширина клинка -21,5 мм, товщина клинка 1,3мм), встановлено, що в слідах на поверхні клинка ножа виявлено кров особи чоловічої статі, яка може походити від ОСОБА_9 .

У судовому засіданні суду першої інстанції оглянуто речовий доказ кухонний ніж господарсько-побутового призначення з руків`ям чорного кольору загальна довжина якого становить 188 мм, яким ОСОБА_7 28.04.2023, близько 16.30 год., спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Під час огляду вказаного ножа обвинувачена ОСОБА_7 підтвердила, що саме цим ножем завдала ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

З висновку експерта від 23.08.2023 № СЕ-19/114-23/14262-ХЗ вбачається, що наданий на експертизу кухонний ніж господарсько-побутового призначення до категорії холодної зброї не належить.

Крім того, як відомо з висновку експерта від 04.07.2023 № 632/2023-ім, в слідах на швабрі для миття підлоги з слідами РБК, яка була позначена при огляді місця події як об`єкт №6 (об`єкт №4), виявлена кров людини та антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0. Оскільки при дослідженні відсутні чисті незаплямовані ділянки предмета-носія (контрольні ділянки), зробити висновок про групову належність крові неможливо. В слідах на швабрі для миття підлоги з слідами РБК, яка була позначена при огляді місця події як об`єкт №6 (об`єкти № 1, 3), виявлена кров людини. ОСОБА_22 , Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВ0 не виявлені, тому висловитись про групову приналежність крові неможливо.

Заперечення обвинуваченою вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність її вини у вчиненому, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

В суді апеляційної інстанції захисник відмовився від клопотання про призначення додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» проведено комплексну амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу.

Висновком експерта № 717 від 13.07.2023 року встановлено, що ОСОБА_7 на момент інкримінованих їй дій у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона, також, і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність, та бути науково-психологічною підставою для висновку суду про стан сильного душевного хвилювання.

При цьому, як вбачається з вказаного висновку експертизи, у ході проведеної клінічної бесіди з ОСОБА_7 експертом було з`совано, що в родині ОСОБА_7 часто виникали конфлікти, потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, влаштовував скандали, під час яких неодноразово наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до висновку, у підекспертної ОСОБА_7 була відсутня 3-тя фаза - постафективний стан з психічною та фізичною астенією. Дії підекспертної ОСОБА_7 , після нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , носили досить послідовний та цілеспрямований характер. Вона лила на чоловіка воду, щоб прийшов до тями, потім взяла швабру та два рази ходила до струмка, щоб змити кров на сходах.

У судовому засіданні судово-психіатричний експерт ОСОБА_23 та експерт-психолог ОСОБА_24 підтримали висновок експертизи № 717 від 13.07.2023, зазначивши, що при проведенні експертизи були враховані обставини щодо домашнього насильства в сім`ї обвинуваченої, які були встановлені з пояснень свідків.

Експерт-психолог ОСОБА_24 зазначила, що на час дослідження вона вивчала емоційний стан обвинуваченої, що впливав на її свідомість, вивчала всю клінічну картину з урахуванням показань свідків. Пояснила, що обвинувачена діяла під впливом емоцій, але вони не досягли стану фізіологічного афекту, бо відсутня одна з фаз клінічної картини, а саме, 3-тя фаза - постафектний стан, звуження свідомості, оскільки після події обвинувачена діяла послідовно, мила потерпілого, прибирала кров, про що вона детально описала у висновку.

Крім того, експерт додала, що на момент інкримінованих дій обвинувачена перебувала у стані алкогольного сп`яніння середньої тяжкості, а наявність відомостей про факти домашнього насильства у 2020 році не вплинуть на її висновки у випадку призначення додаткової експертизи.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_9 у 2020 році було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з відповідних постанов Турківського районного суду Львівської області вбачаєтьсься, що останній не застосовував відносно потерпілої фізичне насильство в обох випадках.

Відтак, при проведенні комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи встановлювався психічний стан ОСОБА_7 на момент інкримінованих їй дій, а експертом-психологом були враховані конфліктні обставини, під час яких ОСОБА_9 не наносив тілесних ушкоджень обвинуваченій, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апелянта про невірну кваліфіцію дій обвинуваченої, оскільки ОСОБА_7 не мала умислу на вбивство свого чоловіка, а лише намагалась захиститись від побоїв з боку потерпілого, на переконання колегії суддів, є безпідставнимим, враховуючи наступне.

Так, ОСОБА_7 ставиться у провину вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, який з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що смерть ОСОБА_9 виникла внаслідок нанесення потерпілому декількох ударів ножем в передпліччя та грудну клітку, спричинивши при цьому тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент утворення, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачена під час побутового конфлікту після поштовху потерпілого в груди, від чого з його руки випав ніж, усвідомлено його підняла з підлоги, певний час утримувала його в руці та почала наносити удари потерпілому. При цьому, вдаривши перший раз в руку потерпілого, вона не зупинилась, а нанасла другий удар, який і спричинив ушкодження, що призвели до смерті потерпілого.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обвинувачена мала реальну можливість не брати участі у подальшому конфлікті та втекти, не допустити розвитку контакту з потерпілим, який, за її ж показаннями, спровокував конфлікт та перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Обставини справи свідчать про те, що обвинувачена спрямувала знаряддя злочину ніж безпосередньо у грудну клітку, тобто в область життєвоважливих органів ОСОБА_9 , нанісши потерпілому колото-різане ушкодженя грудної клітки, в результаті чого настали наслідки діяння ОСОБА_9 у виді смерті.

Водночас, відповідно до висновкку експерта № 14/23 від 22.05.2023 року за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , при проведенні експертизи трупа виявлено вертикальну рану на передній поверхні грудної клітки справа, що свідчить про те, що потерпілий лежав під час нанесення обвинуваченою удару ножем в його грудну клітку.

Враховуючи розміри ножа, загальна довжина якого становить 188 мм (клинок ножа - 123 мм, найбільша ширина клинка -21,5 мм, товщина клинка 1,3 мм), яким наносились удари обвинуваченою, на переконання суду апеляційної інстанції, обвинувачена знала і не могла не передбачити, до яких тяжких наслідків призведе нанесення ударів ножем таких розмірів у область грудної клітки потерпілого, який знаходиться у горизонтальному положенні.

Разом з тим, обвинувачена після вчинення злочину шваброю для миття підлоги витирала кров у своєму житловому будинку, на сходах, після чого двічі прополоскала її у потічку, який протікає біля її будинку, що свідчить про те, що ОСОБА_7 хотіла приховати сліди вчинення злочину.

Крім того, судово-медичний експерт ОСОБА_20 у судовому засіданні роз`яснив, що при проведенні судово-медичної експертизи обвинуваченої ОСОБА_7 на її тілі не було виявлено ушкоджень, які б характеризували її дії як самозахист.

Відтак, характер та локалізація тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, вказують на те, що обвинувачена діяла не випадково, а умисно та усвідомлено нанесла два удари ножем потерпілого, другий з яких був у передню частину грудної клітини, де розташовані життєво важливі органи, що стало причиною заподіяння смерті ОСОБА_9 та спростовує доводи апеляційної скарги про те, що колото-різані ушкодження були заподіяні внаслідок хаотичних ударів та позбавлені певної спрямованості, що обвинувачена діяла у стані необхідної оборони, чи вчинила вбивство через необережність.

На переконання колегії суддів, обвинувачена ОСОБА_7 , наносячи удари ножем у область грудної клітки потерпілого, усвідомлювала, що заподіює йому таких з метою позбавлення життя, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що свідчить про правильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції, відповідно до ст. 94 КПК України, всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що ст.415 КПК України передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Однак, ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції захисник не навів жодної з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу винної, яка раніше несудима, на обліку в лікаря психіатра і нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, незадовільний стан її здоров`я, її вік, сімейний стан, обставину, яка пом`якшує покарання загибель 23.07.2023 року сина обвинуваченої ОСОБА_25 під час виконання бойового завдання, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Турківського районного суду Львівської області від 25.03.2025 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4