КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4382/2023 Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
ЄУН: 743/587/15-к Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000059, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційними скаргамиобвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 2 березня 2021 року,яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пльохів Чернігівського району Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, розлученого, що має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 3 групи, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він, не маючи спеціального встановленого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, у невстановлений слідством час, у невстановленому місці придбав предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, в кількості 120 штук, які він приніс до господарства АДРЕСА_3 , де фактично проживає, та де в подальшому зберігав без мети збуту.

18 лютого 2015 року, при проведенні обшуку в господарстві АДРЕСА_2 , працівниками Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області було виявлено та вилучено вказані предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,45 мм, в кількості 120 штук. Згідно висновку експерта №154 від 28 лютого 2015 року, 120 предметів, зовні схожих на набої калібру 5,45 мм, вилучені 18 лютого 2015 року в смт. Ріпки вул. Колгоспна, 12, являються бойовими припасами, патронами калібру 5,45*39 до автоматів АКМ-74 і ручних кулеметів РПК-74 та інші. Патрони виготовлені заводським способом і придатні до стрільби.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, ОСОБА_8 , не маючи спеціального встановленого законом дозволу на носіння та зберігання вогнепальної зброї, 17 лютого 2015 року, перебуваючи в с. Піски Донецької області, знайшов та привласнив два ручні протитанкові гранатомети «РПГ-18», які на автомобілі «Фольксваген», моделі Т-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, перевіз до м. Чернігів.

18 лютого 2015 року, приїхавши на вказаному автомобілі до м. Чернігів, ОСОБА_8 переклав два РПГ-18 до багажнику легкового автомобіля «Нісан Патрол» державний номерний знак НОМЕР_2 . У період часу з 13.00 години до 14.00 години ОСОБА_8 перевіз один РПГ-18 до Ріпкинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, розташованої за адресою: смт. Ріпки, вул. Пирогова, 5, де його залишив, передавши ОСОБА_9

18 лютого 2015 року проведено огляд місця події на території ЗОШ 1-3 ступенів, розташованої за адресою: смт. Ріпки, вул. Пирогова, 5, в ході якого виявлено та вилучено корпус протитанкового гранатомету з маркуванням на його поверхні РПГ-18. Згідно з висновком експерта № 19(Вт) 309(х) від 6 березня 2015 року, наданий на експертизу предмет є пусковим пристроєм у вигляді гладкоствольної труби (телескопічного типу) від протитанкового гранатомета РПГ- 18 «Муха» одноразового використання.

Другий РПГ-18 ОСОБА_8 перевіз до приміщення Ріпкинської гімназії, розташованої за адресою: смт. Ріпки, вул. Святомиколаївська, 43, де залишив його, передавши директору ОСОБА_10

18 лютого 2015 року в ході огляду місця події працівниками міліції було виявлено та вилучено у приміщенні кабінету педагога-організатора Ріпкинської гімназії РПГ-18 та у подальшому знешкоджено співробітниками ДНДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою від 8 травня 2020 року звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, кримінальне провадження в цій частині обвинувачення закрито.

Цим же вироком скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2015 року, на мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою «Лайф», вирішена доля речових доказів у провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати вирок повністю, кримінальне провадження по пред`явленому ОСОБА_8 обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. Визнати недопустимими 2 протоколи огляду місця події від 18 лютого 2015 року та протокол обшуку від 18 лютого 2015 року, у тому числі вилучені під час їх проведення речі; клопотання про проведення обшуку; ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2015 року у справі № 743/218/15-к, а також висновок експерта № 154 від 28 лютого 2015 року за результатами проведеної судової балістичної експертизи та висновки вибухотехнічних експертиз № 19 (Вт) 309(х) від 6 березня 2015 року та № 20 (Вт) від 6 березня 2015 року, № 22 (Вт) від 11 березня 2015 року.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений подав клопотання про скасування вироку, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі у зв`язку з цим, одночасно вказавши, що вину свою не визнає у вказаному кримінальному правопорушенні.

Вислухавши обвинуваченого, позицію захисника та прокурора, які не заперечували проти задоволення поданого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

З урахуванням невизнання обвинуваченим своєї вини, відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_8 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, а також право на розгляд поданих ним та іншими учасниками судового провадження апеляційних скарг, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку захисника, який підтримав клопотання обвинуваченого, вказавши, що в законі відсутні такі визначення, як реабілітуюча та нереабілітуюча підстава, позицію прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, потерпілого, який заперечував проти скасування вироку в частині вирішення питання цивільного позову, а в іншій частині не заперечував проти задоволення клопотання, роз`яснивши ОСОБА_8 наслідки задоволення клопотання, колегія суддів доходить висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вину у вчиненні якого не визнавав.

Санкцією частини 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Отже, з урахуванням обставин справи, положень ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, те, що ОСОБА_8 обвинувачувався та визнаний винуватим у вчиненні 18 лютого 2015 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, станом на 30 квітня 2025 року сплинув строк 10 років, тобто, закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався, що було підтверджено і прокурором під час апеляційного розгляду.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч. 2-3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом апеляційної інстанції про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання обвинуваченим вини є правом, а не його обов`язком, а тому невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, чинним законодавством не передбачено.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційних скарг.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України - закриттю.

Доля речових доказів вирішується відповідно до положень ст. 96-1 КК України, ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 2 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000059 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України.

Речові докази:

- оптичні носії диски з відеозаписами до протоколів слідчих дій залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- 117 набоїв калібру 5.45х39 мм, 3 кулі - передати МВС України;

- 3 гільзи, пусковий пристрій у вигляді гладкоствольної труби ( телескопічного типу) від протитанкового гранатомета РПГ-18, перфоровану металеву трубку із діафрагмою, п`ять металевих частин неправильної форми, які являють собою залишки гранати РПГ-18, герметичну коробку для зберігання патронів, короб для зберігання порохового заряду, фрагмент головної труби 122 мм реактивного снаряду РСЗО «Град», два картонних тубуса, ящик з-під набоїв, сім металевих фрагментів неправильної форми, клапоть шкіри від трупу - знищити.

- ніж СМЕРШ-smз чохлом, ПМР, два магазини до нього,14 набоїв з гумовими кулями калібру 9мм,мисливський карабін МКМ № НОМЕР_3 калібру 7,62х39мм, магазин і оптичний приціл scp-rd40-r до нього, пневматичну гвинтівку Наtsоn, з оптичним прицілом, мобільний телефон Нокіа з сім-картою Лайф - повернути за належністю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2015 року, на мобільний телефон Нокіа з сім-картою Лайф - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4