Провадження №1-кп/522/2769/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001640, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9.04.2025 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільної, Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який проходив військову службу за мобілізацією, та перебував на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 у військову званні матрос, який зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-8.05.2024 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.58 КК України ОСОБА_3 було замінено 2 роки позбавлення волі на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в дохід держави у розмірі 20 % із суми грошового забезпечення,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників

обвинуваченого

адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_10 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України від 06.05.2024 року № 271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час діє воєнний стан.

28.02.2022 року відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 року №69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13т громадянин ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації і направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, відповідно до наказу №198 від 13.07.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 направлено для проходження військово-лікарської комісії до ВМКЦ Південного регіону.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_3 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, матрос ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та перебуваючи на посаді номер обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127 - 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану 13.07.2024 року о 09 годині не з`явився на службу до розташування ВМКЦ Південного регіону, який дислокується за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н., (більш точну адресу зазначити неможливо у зв`язку із введенням воєнного стану), та ухилявся від проходження військової служби до моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме до 11 год. 30 хв. 11.04.2025 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України -нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує рецидив злочинів, враховуючи його судимість за ч.5 ст.407 КК України за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 8.05.2024 року

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , та того, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи наявність вище зазначеної пом`якшуючої покарання обставини, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про те, що для виправлення та попередження вчинення цим обвинуваченим нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання із ізоляцією від суспільства.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 11.04.2025 року до 27.06.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Згідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається із ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:1) одному дню позбавлення волі відповідають в) три дні службового обмеження для військовослужбовців.

При складанні покарань за сукупністю вироків, суд враховує вимоги п.п.«а», п.1, ч.1 ст.72 КК України, згідно до якого, одному дню позбавлення волі відповідають: три дні службового обмеження для військовослужбовців (Розрахунки: 2 роки службового обмеження для військовослужбовців : 3 дні службового обмеження, що відповідає 1 дню позбавлення волі = 8 місяців 11 днів позбавлення волі).

Відповідно до ст.71, ст.72 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначеної однієї пом`якшуючої покарання обставини, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим до знову призначеного обвинуваченому покарання не повністю, а частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 8.05.2024 року у вигляді позбавлення волі строком на 1 місяць.

Керуючись ст.ст. 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі - 5 / п`ять/ років.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_3 за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2025 року покарання позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 8.05.2024 року у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ місяць, та остаточно призначити йому покарання - позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 11.04.2025року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11.04.2025року до 27.06.2025 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд. Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1