Справа №:755/1784/22
Провадження №: 1-кп/755/82/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесеного до Єдиного досудових розслідувань за № 0004248 від 03.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого в останнє вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.03.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти ) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 02.12.2021 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи на АЗС «ОККО», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2-Т, де, в приміщенні АЗС, в нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме товарів, наявних у продажі у приміщенні АЗС.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні вищевказаної АЗС, скориставшись тим, що за його діями працівники АЗС та будь-які інші особи не спостерігають, маючи вільний доступ до експонованих у приміщенні АЗС товарів, взяв з торгових полиць належне ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» майно (товари), а саме: рюкзак «Arena», вартістю 1265 грн. 60 коп., та поясну сумку чорного кольору марки "Arena», вартістю 599 грн. 20 коп., які не оплатив на касі та вийшов з приміщення АЗС «ОККО», повторно таємно викравши у вказаний спосіб чуже майно.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив, своїми протиправним діями ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» матеріальної шкоди на загальну суму 1864 гривень 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого правопорушення.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого правопорушення.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що підстава для закриття кримінального провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, ухвалюється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Законом України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 року, внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнається дії щодо майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділ 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи встановлений станом на 01 грудня 2021 у сумі 2393 гривень.

Таким чином дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнаються дії щодо майна вартістю до 2393 гривень.

Розмір шкоди, заподіяний ТОВ «ОККО-Драйв» інкримінованими діями обвинуваченого ОСОБА_3 становить 1864 гривень 80 копійок, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною першою статті третьої Кримінального кодексу України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних нормах і принципах міжнародного права.

Положенням ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 «Ніякого покарання без закону» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені норми права та обставини справи, беручи до уваги, що з 09.08.2024 року втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, інкримінованого ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В силу ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ст. 284,372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого правопорушення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного досудових розслідувань за № 0004248 від 03.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: рюкзак «Arena», чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілому ТОВ «ОККО-Драйв» ОСОБА_7 - залишити у володінні власника, оптичний носій «DVD-R 4.7 gb, 120 min, який упакований до білого паперового конверту, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві», з підписом дізнавача - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Після вступу ухвали в законну силу, стороні обвинувачення звернутися до органу поліції про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя: