Справа № 157/1405/25
Провадження №1-кс/157/338/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2024 року за № 0001586, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бірки, Любешівського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одружений, військовослужбовець Збройних Сил України, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави. В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за процесуального керівництва Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001586 від 02.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 №32/321/501/13т, солдата ОСОБА_5 , 18.06.2024 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 під час загальної мобілізації. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2024 № 175 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 . На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час. Будучи військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань. Так, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), не пізніше 07 год 20 хв 24.06.2024 самовільно залишив тимчасове розташування навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , населений пункт АДРЕСА_2 . У період часу з 24 червня 2024 року по 04 серпня 2025 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України і не звільнений з військової служби, без поважних причин був відсутній на службі та не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд, постійно перебуваючи за місцем свого проживання в с. Бірки Камінь-Каширського району Волинської області. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він під час проходження військової служби у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не пізніше 07 год. 20 хв. 24.06.2024 самовільно залишив місце служби, зокрема тимчасове розташування навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , населений пункт АДРЕСА_2 , та в період часу з 24 червня 2024 року по 4 серпня 2025 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 04.08.2025 о 21 год 00 хв ОСОБА_5 , військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; витягом з наказу про призначення на посаду; матеріалами службового розслідування, відповідно до якого у діях солдата ОСОБА_5 вбачалися ознаки кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. Вказані матеріали є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини, щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемгібелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series А, N 182). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990). Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан строком на 30 діб. Станом на теперішній час воєнний стан триває. Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, підтверджується тим, що підозрюваний самовільно без дозволу командира залишив місце служби, зокрема місце розташування навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , населений пункт АДРЕСА_2 , а відтак, у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку, спрямовану на подальше ухилення від проходження військової служби. Крім цього, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_5 та його нехтування наказами командира військової частини, а також вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів пов`язана з вступом в силу Закону України № 2531-IX від 16.08.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану», відповідно до якого під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України з огляду на наявні докази, що перелічені вище у мотивувальній частині вказаного клопотання. Санкція злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років (за відсутності альтернативного виду основного покарання), тобто є умисним тяжким злочином. Щодо ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, то зазначений ризик доводиться з огляду на встановлений факт вчинення підозрюваним злочину проти встановленого порядку несення військової служби та продовження ним протиправної поведінки, спрямованої на дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини. Належить також врахувати, що злочин скоєно в умовах воєнного стану. Дії, що інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України - єдиноначальності. У разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, адже підозрюваний буде позбавлений можливості переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, буде забезпечено виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. За таких обставин орган досудового розслідування, прокурор отримає можливість закінчити досудове розслідування відносно підозрюваного у найкоротший строк, прийнявши відповідне процесуальне рішення, забезпечити виконання завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та прокурор Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали з наведених у ньому підстав. Крім того, слідчий пояснив, що у межах зазначеного кримінального провадження розшук підозрюваного не оголошувався. Він затримав підозрюваного ОСОБА_5 у приміщенні Камінь-Каширського РВП, про що складено протокол, а хто і яким чином останнього доставив до Камінь-Каширського РВП йому не відомо.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та пояснив, що військову частину залишив через те, що у нього хворіли малолітні діти та потрібні були кошти на їх лікування, а командир в/ч не відпускав, і в подальшому повертатися до в/ч злякався. З часу залишення місця проходження служби підробляв на будівництві, на цей час фактично проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми в орендованому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За зареєстрованим місцем проживання у с. Бірки його знають сусіди та односельчани, проте його ніхто з часу залишення місця служби не шукав. Затримали його працівники поліції, яких було троє і один з них показав посвідчення, 04.08.2025 у с. Милуші Луцького району, де він працював, виконуючи роботи по будівництву. Перед тим як поліцейські до нього приїхали, до нього зателефонували і сказали очікувати, та він нікуди і не тікав. Затримали його орієнтовно об 11 год 04.08.2025, причин затримання йому поліцейські не повідомили, право мати адвоката не роз`яснювали, службовою машиною поліції доставили до ГУНП у Волинській області, де сказали очікувати слідчого, нікуди не йти, навіть не давали дозволу вийти покурити, а потім протягом цілого дня возили службовим автомобілем по місту Луцьку, під`їжджаючи до різних приміщень, а орієнтовно о 17 годині 04.08.2025 виїхали з м. Луцька і привезли у Камінь-Каширський РВП. Протягом зазначено часу, а саме з 11 год до 21 год 04.08.2025 йому ніхто не повідомляв чому його затримали, не повідомляв йому і те, що він має право на адвоката.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що немає підстав тримати підозрюваного під вартою, оскільки останній з`являвся на всі виклики до слідчого. Крім того, підозрюваний має сім`ю, на його утриманні є двоє малолітніх дітей, він працює на будівництві, а жінка змушена виїжджати за кордон щоб заробляти засоби для життя.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, дія якого продовжена на теперішній час.

Отже, з огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України, під час введення воєнного стану в Україні до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено, що СВ Камінь-Каширського РВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за №0001349 з коротким викладом обставин про те, що ОСОБА_5 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свої дій, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не пізніше 07 год 20 хв 24.06.2024 самовільно залишив місце служби, зокрема тимчасове розташування навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , населений пункт АДРЕСА_2 , та в період часу з 24 червня 2024 року по 4 серпня 2025 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану.

Постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 від 22 листопада 2024 року досудове розслідування доручено здійснювати слідчим Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, та змінено орган прокуратури, який здійснює нагляд за додержанням законів органом досудовго слідства у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження з Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на Волинську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону.

04 серпня 2025 року о 21 год ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного злочину, а саме про те, що він підозрюється у самовільному залишенні місця служби, зокрема тимчасового батальйону школи індивідуальної підготовки в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , та у період часу з 24 червня 2024 року по 04 серпня 2025 року був відсутній на службі без поважних причин і не виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану.

Згідно з протоколом затримання від 04 серпня 2025 року за підписом слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 фактично було затримано о 21 год 05 хв 04 серпня 2025 року у АДРЕСА_3 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, зокрема, копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 175 від 18 червня 2024 року ОСОБА_11 , копією повідомлення про злочин командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 від 27 червня 2024 року № 5133; протоколами допиту свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 28 вересня 2024 року; копією доповіді про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 (без зброї) військовослужбовцем призваним по мобілізації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) ОК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » солдата ОСОБА_5 № 1519 від 24 червня 2024 року; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 «Про призначення службового розслідування» № 4540 від 26 червня 2024 року; копією акта службового розслідування від 04 липня 2024 року за підписом командира 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, на його утриманні є двоє малолітніх дітей.

Разом з тим, ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Зазначене кримінальне правопорушення за своїм характером пов`язане із самовільним (без дозволу) залишенням місця служби та відповідно подальшим уникненням (переховуванням) від служби.

Такі обставини у сукупності з тяжкістю злочину, у скоєні якого підозрівається ОСОБА_5 , свідчать про те, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду і продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на імперативні вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, і продовження на території України строку дії правового режиму воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Частиною 2 ст. 197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Як вбачається із зазначеного вище протоколу затримання від 04 серпня 2025 року за підписом слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 фактично було затримано о 21 год 05 хв 04 серпня 2025 року у приміщенні Камінь-Каширського РВП ГУНП (адреса: м. Камінь-Каширський, вул. Шевченка, 6).

В той же час, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що поліцейські, яких було троє, фактично його затримали у с. Милуші Луцького району, де він перебував на роботі по будівництву, об 11 год 04 серпня 2025 року, після чого доставили службовим автомобілем поліції до ГУНП у Волинській області, де він перебував і не міг нікуди вийти, оскільки йому це заборонили і сказали чекати слідчого, а в подальшому протягом дня службовим автомобілем возили по м. Луцьку і орієнтовно о 17 год 04.08.2025 виїхали з м. Луцька та привезли його у Камінь-Каширський РВП., де він і був затриманий. Підстави його затримання у період з 11 год до 21 год 04 серпня 2025 року йому ніхто не повідомляв, право на захист не роз`яснювали.

У матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості щодо затримання ОСОБА_5 об 11 год у с. Милуші Луцького району.

Як пояснив підозрюваний ОСОБА_5 він не добровільно прибув до Камінь-Каширського РВП 04 серпня 2025 року, а був доставлений поліцейськими. Такі обставини у судовому засіданні не заперечив також слідчий ОСОБА_4 , пояснивши, що ОСОБА_5 було доставлено до райвідділу поліції, проте ким і за яких обставин йому не відомо, та у протоколі затримання ним зазначено той час, у який він фактично здійснив затримання останнього у межах кримінального провадження за ч. 5 ст. 407 КПК України, і про наявність інших кримінальних проваджень щодо ОСОБА_5 йому не відомо.

З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що строк тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні належить обчислювати з моменту фактичного затримання, зазначеного слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04 серпня 2025 року, тобто з 21 години 05 хвилин 04 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

У матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про обставини доставлення до сдідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області підозрюваного ОСОБА_5 .

Не містять матеріали клопотання жодних відомостей щодо затримання ОСОБА_5 поліцейськими, у складі трьох осіб, у с. Милуші Луцького району Волинської області об 11 год та утримання його до часу доставлення до Камінь-Каширського РВП, підстави затримання, докази дотримання права затриманої особи на захист тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 8 ст. 208 КПК України встановлено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

З огляду на зазначені вимоги закону, безпідставними є посилання прокурора у судовому засіданні на якісь власні алгоритми дій під час затримання військовослужбовців.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що необхідно доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, провести перевірку обставин, повідомлених слідчому судді під час судового розгляду підозрюваним ОСОБА_5 , щодо порушення посадовими особами правоохоронних органів вимог закону, у тому числі права на захист, в ході затримання останнього у період часу з 11 години 04 серпня 2025 року до моменту затримання слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , тобто до 21 години 05 хв 04 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на характер обвинувачення і фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає доцільності у визначенні ОСОБА_5 розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 02 жовтня 2025 року.

Строк тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні обчислювати з моменту фактичного затримання, зазначеного слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04 серпня 2025 року, тобто з 21 години 05 хвилин 04 серпня 2025 року.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, провести перевірку обставин, повідомлених слідчому судді під час судового розгляду підозрюваним ОСОБА_5 , щодо порушення посадовими особами правоохоронних органів вимог закону, у тому числі права на захист, в ході затримання останнього у період часу з 11 години 04 серпня 2025 року до моменту затримання слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , тобто до 21 години 05 хв 04 серпня 2025 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Дата проголошення повного тексту ухвали 10 год 40 хв 07 серпня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1