Справа № 646/7039/25
№ провадження 1-кп/646/1407/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001366 від 19.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорянське Шевченківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, який є піклувальником інваліда дитинства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , влітку 2020 року, точна дата та час не встановлені, перебуваючи у підземному переході станції метро «Шулявська», розташованому у м. Київ, купив у невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка, пістолет «SUR» моделі «2608», калібру 9 mm P.A.K., серія/номер: « НОМЕР_1 », тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю. Крім того, ОСОБА_4 , влітку 2024 року, точний час та дата не встановлені, пішов на ставок поблизу с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, де побачив дерев`яний ящик, у якому знаходився 1 корпус гранати RGD-5 та запал до неї, які ОСОБА_4 взяв із собою, тим самим незаконно придбав бойові припаси.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи вимоги п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), перевіз з міста Київ до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 пістолет «SUR» моделі «2608», калібру 9 mm P.A.K., серія/номер: « НОМЕР_1 », переніс від ставка, що розташований у с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 1 корпус гранати RGD-5 та запал до неї, тим самим, вчинивши своїми діями носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому ОСОБА_4 зберігав вказані вогнепальну зброю та бойові припаси за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив зберігання вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

19.06.2025 працівниками Національної поліції України припинено злочинну діяльність ОСОБА_4 , а саме, у період часу з 14:05 до 15:12, проведено огляд місця події за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого у ОСОБА_4 вилучено пістолет з наступним надписом «SUR-2608 9 mm P.A.K. SАBYI-2101-2032» та 1 корпус гранати RGD-5 з маркуванням на донній частині, виконану методом тиснення у вигляді «Dunarit 117 16 RGD-5» та запалом до неї з маркуванням на корпусі у вигляді «ДВМ», з маркуванням на зовнішній стороні важеля в вигляді «10-16 22».

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/121-25/17285-БЛ від 10.07.2025 пістолет, який був вилучений у ОСОБА_4 , та наданий на дослідження є: нестандартною «гладкоствольною» вогнепальною зброєю колишнім сигнальним саморобним пістолетом пістолет «SUR» моделі «2608», калібру 9 mm P.A.K., серія/номер: « НОМЕР_1 », виробництва Туреччини, що перероблений саморобним способом із зміною його початкового призначення та придатний до проведення пострілів металевими метальними снарядами діаметром близько 6,5 мм.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/121-25/16239 від 30.06.2025 об`єктами, що були вилучені у ОСОБА_4 , та надані на дослідження є: корпус ручної осколкової гранати RGD-5 (виробництво Болгарія), промислового способу виготовлення, які в окремому стані (без засобів підриву) до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів) не відноситься, який споряджений пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену; запалом типу ДВМ (виробництво Болгарія) промислового способу виготовлення, являється вибуховим пристроєм, не призначений для ураження живої сили і до категорії боєприпасів не належить. У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпус гранати RGD-5 (виробництво Болгарія) з запалом ДВМ (виробництво Болгарія) утворюють ручну гранату RGD-5, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки експертиз.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловила прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням данних, що характеризують особу ОСОБА_4 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений; є піклувальником своєї сестри інваліда дитинства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; його стадію; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 р. (справа № 298/95/16)

При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_4 прокурором не доведено.

Прокурор в судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому, з урахуванням вище наведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018 р.по справі № 298/95/16 та від 16.08.2018р.по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно з вимогами ч. 4 ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 25.06.2025.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-корпус ручної осколкової гранати RGD-5 з маркуванням на донній частині, виконану методом тиснення у вигляді «Dunarit 117 16 RGD-5»; запал з маркуванням на корпусі у вигляді «ДВМ», з маркуванням на зовнішній стороні важеля в вигляді «10-16 22»; пістолет з наступним надписом «SUR-2608 9 mm P.A.K. SАBYI-2101-2032» та 33 набоями, змиви з гранати, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертних досліджень, а саме:

-7 131,20 грн. за проведення судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-25/16239 від 30.06.2025 у Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі, стягувач платежу Держава, код доходів 24060300;

-3 645,60 грн. за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/121-25/17285-БЛ від 10.07.2025 у Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі, стягувач платежу Держава, код доходів 24060300.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1