ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/169/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000811 від 24 квітня 2025 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під домашнім арештом цілодобово та строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із середньою спеціальної освітою, працюючого термістом ТОВ «САЮЗ», розлученого, який має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

продовжено підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом на строк два місяці, тобто по 23.08.2025, із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

На цей же строк продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні.

Встановлено строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків по 23.08.2025.

Як слідує з матеріалів провадження, СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000811 від 26.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

23.06.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом на строк два місяці щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000811 від 26.04.2025, із забороною залишати житло за місцем проживання цілодобово, а також продовження строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у клопотанні зазначає, що 26.04.2025 ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.04.2025 у справі №607/8550/25 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце проживання у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. на строк до 23 год. 59 хв. 25.06.2025 та на цей же строк покладено на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

20.06.2025 р. ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

20.06.2025 р. в порядку ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000811 від 26.04.2025.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 вважає вказану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На переконання сторони захисту, продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом цілодобово на два місяці, з урахуванням того, що захиснику та підозрюваному повідомлено про завершення досудового розслідування і необхідність виконання вимог ст.290 КПК України, суперечить вимогам ст.176 КПК України.

Стверджує, що наразі необхідним строком дії домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 є строк в два місяці, але не пізніше ніж до проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прокурором не надано, а слідчим суддею не встановлено тривалість виконання приписів ст.290 КПК України, складання обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та вчинення інших дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування.

Вважає, що слідчим суддею не встановлено які саме дії, їх обсяг необхідно провести, у зв`язку з чим досудове розслідування неможливо закінчити до спливу строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, відповідно до ухвали слідчого судді від 28 квітня 2025 року.

Таким чином, апелянт переконаний, що строк дії заходу забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_7 слід було б продовжити на два місяці до 23.08.2025 в межах строку досудового розслідування, але не пізніше ніж до проведення підготовчого судового засідання по справі.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять її задовольнити; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Колегія суддів, як і слідчий суддя суду першої інстанції, погоджується з доводами прокурора щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_7 та наявності ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні; а також поява нового ризику - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, колегія судді враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтами рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як прокурором, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Колегія суддів також погоджується з доводами, наведеними у рішенні суду першої інстанції щодо оцінки ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, аналіз яких дає підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Кожен з цих ризиків судом досліджено та належним чином мотивовано необхідність його врахування при обранні запобіжного заходу.

Колегія судді звертає увагу, що слідчим суддею зроблено детальний аналіз ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні у судовому засіданні, виходячи з якого обґрунтовано мотивував своє рішення, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Мотиви, наведенні слідчим суддею на обґрунтування своїх висновків щодо оцінки ризиків зазначених слідчим у клопотанні про продовженні запобіжного заходу є належним чином аргументовані і сумніві у колегії суддів не викликають.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні докази для продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, який судом визначений у виді домашнього арешту.

Це рішення належним чином умотивоване, відповідає вимогами ст.ст.194, 177 КПК України і сумніві у колегії суддів не викликає.

Доводи сторони захисту про допущене судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що апелянт пов`язує із тим, що слідчим суддею не встановлено тривалість виконання приписів ст.290 КПК України, складання обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та вчинення інших дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними.

Як вбачається із матеріалів провадження, на обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що наразі триває процедура відкриття матеріалів сторони обвинувачення стороні захисту та потерпілій у порядку, визначеному ст. 290 КПК України.

Відкриття матеріалів є етапом досудового розслідування, хоч і не підсумковим, оскільки підсумковим є якраз складання обвинувального акта/клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вручення копії. Відтак, на момент відкриття матеріалів має місце стадія досудового розслідування, яка не закінчилася.

Третя судова палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 р. (справа № 344/6630/17) наголосила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, яке не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Отже, законодавством передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

Зважаючи на те, що наразі органом досудового розслідування з 20 червня 2025 р. стороні захисту, в порядку ст. 290 КПК України, відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення, тобто строк досудового розслідування не закінчився, а перервався до моменту здійснення прокурором однієї з дій, зазначених у ч. 2 ст. 283 КПК України, тому підстав вважати, що підозрюваному ОСОБА_7 продовжений строк домашнього арешту поза межами допустимого строку відсутні.

Отже, з огляду на те, що у кримінальному провадження №0000811 від 26.04.2025 року наразі триває процедура відкриття матеріалів сторони обвинувачення стороні захисту та потерпілій у порядку ст. 290 КПК України, то сторона обвинувачення не позбавлена права ініціювати перед слідчим суддею клопотання про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного.

Крім того, необхідно врахувати, що сторона захисту може мати свої матеріали, які буде використовувати як докази у суді, та з якими сторона обвинувачення повинна ознайомитись.

За викладених обставин, закінчення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , неможливе з об`єктивних причин, враховуючи, зокрема, складність кримінального провадження, та як наслідок, обсяг матеріалів досудового розслідування, з якими необхідно ознайомити підозрюваного та його захисника, а також потерпілу.

Враховуючи вказані обставини, сторона обвинувачення вважала за необхідне звернутись з клопотанням щодо продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, до 23.08.2025 року включно з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Апеляційний суд також враховує, що обраний слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, а його межі у часі окреслені строками, які регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

На теперішній час ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшилися, є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують необхідність продовження строку дії застосованого запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 правильно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України задовольнив клопотання прокурора і ухвалив рішення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання адвокат ОСОБА_8 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді