Справа №284/94/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2025 року за №0000012 щодо ОСОБА_4 , уродженця м. Алзамай Іркутської області російської федерації, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

за частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в один із днів з 01 по 10 березня 2022 року, близько 12 години, в порушення вимог статті 178 Цивільного кодексу України, пункту І Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну, систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, .зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної;. зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи на це передбаченого законом дозволу, умисно, з метою незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів, перебуваючи на центральній вулиці с. Радча, Народицької ТГ. Коростенського району, на земному покритті, виявив (знайшов) рукавицю, в якій знаходилось 13 патронів, що були залишені невстановленою досудовим розслідуванням особою, та усвідомлюючи, що це є бойові припаси, незаконно їх придбав.

В послідуючому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що придбані ним патрони є бойовими припасами, помістив їх до кишені куртки, та незаконно зберігаючи при собі, переніс до житлового будинку домоволодіння по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх до 06 січня 2025 року.

06 січня 2025 року, в період часу з 16 години 05 хвилин до 16 години 28 хвилин, під час проведення огляду місця події в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , останній видав працівникам поліції відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області вищезазначені 13 (тринадцять) патронів, які являються боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям, які ОСОБА_4 незаконно зберігав у вказаному місці без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, при невстановлених в ході досудового розслідування дату, місце та час, при невстановлених обставинах, ОСОБА_4 . в порушення вимог статті 178 Цивільного кодексу України, пункту 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняною виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи на це передбаченого законом дозволу, умисно придбав порох, та усвідомлюючи, що придбаний ним порох є вибуховою речовиною, переніс його до житлового будинку домоволодіння по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх до 06 січня 2025 року.

06 січня 2025 року, в період часу з 16 годин 05 хвилин до 16 години 28 хвилин, під час проведення огляду місця події в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , останній видав працівникам поліції відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, металеву ємність, яка була частково наповнена речовиною, що складається з твердих частинок сіро-зеленого кольору з формою близькою до прямокутною, та є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним одноосновним) порохом, масою 44, 223 г, який ОСОБА_4 незаконно зберігав у вказаному місці без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними діями, вираженими у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Прокурор й захисник в підготовчому судовому засіданні також просили суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити Татарникову узгоджену міру покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з такого.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , за правилами статті 12 КК України, є тяжким злочином, а міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції частини 1 статті 263 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та Татарниковим, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 5571 гривню 30 копійок.

Речові докази: 10 бойових 5,45 мм проміжних патронів з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям (два з яких піддавалися демонтажу); 3 стріляні гільзи від 5,45 мм проміжних патронів; вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний (бездимний, одноосновний) порох, загальною масою 44,223 г, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_7