Справа № 462/6700/25
провадження 1-кс/462/1549/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

02 вересня 2025 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000926 від 31.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

встановила:

Слідча слідчого відділення ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000926 від 31 серпня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України. 31.08.202 5 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України та оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 31.08.2025 року; протоколом огляду місця події від 31.08.2025 року; постановою про визнання речовим доказом від 31.08.2025 року;протоколом огляду предметів від 31.08.2025 року;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 31.08.2025 року; протоколом обшуку від 31.08.2025 року; постановою про визнання речовим доказом від 01.09.2025 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.08.2025 року;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

Доцільність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, обумовлюється наявністю таких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо іншим чином, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчою під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: має можливість впливати на потерпілого та свідків, у провадженні, з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину; обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 10 років; може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Окремо слідча зазначає, що з моменту отримання матеріалів вказаного клопотання підозрюваному стала відомою анкетна інформація потерпілого та свідків, їх місця проживання, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення підозрюваний будучи на волі може незаконно впливати на таких осіб та їх близьких або погрожувати їм, оскільки йому не було відомо про докази, якими володіє сторона обвинувачення, а відтак з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності підозрюваний може відмовити їх надавати покази працівникам правоохоронних органів та/або суду.

Відтак, з урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 слідча дійшла висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі. Просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч. 2 ст. 184 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2025 року, близько 03 год. 07 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, перебуваючи на прибудинковій території буд. АДРЕСА_3 , де знаходився припаркований автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» з д.н.з. НОМЕР_1 , належний на праві користування, ОСОБА_8 , підійшов до вищевказаного автомобіля, вилив з пластикової пляшки легкозаймисту речовину, яку він заздалегідь придбав з метою вчинення злочину, на двірники автомобіля, після чого дістав з кишені фрагмент ганчірки з мікрофібри, яку останній мав при собі, також облив її легкозаймистою речовиною та поклав на двірники автомобіля з тією самою метою, підпалив дану ганчірку за допомогою запальнички, яку мав при собі, внаслідок чого відбувся гучний вибух та загорання вищеописаного автомобіля, після чого ОСОБА_5 покинув місце події. Пожежу зусиллями працівників ГУ ДСНС у Львівській області було ліквідовано, проте внаслідок умисних дій ОСОБА_5 шляхом підпалу було пошкоджено майно ОСОБА_8 , належне йому на праві користування, а саме, автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» з д.н.з. НОМЕР_1 , чим заподіяно потерпілому матеріальної шкоди на суму 300 000 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.06.2025 року своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.06.2025 року, за допомогою онлайн платформи оголошень «OLX» у невстановленої досудовим слідством особи, знайшов (придбав) предмет, ззовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 та предмет, ззовні схожий на підривач типу УЗРГМ, отримав зазначені предмети у відділенні «Нової пошти» №44 по вул. Полуботка, 31, у м. Львові, після чого переніс вказані предмети до будинку за своїм місцем проживанням, а саме за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 30, де в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зберігання бойових припасів, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, зберігав вищеописані предмети за вищевказаною адресою до 31.08.2025 року, які того ж дня в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 30, були виявлені та вилучені, а саме: предмет, який ззовні схожий на корпус гранати типу Ф-1, є найбільш ймовірно конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати типу Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до здійснення вибуху, предмет, який ззовні схожий на запал типу УЗРГМ, є найбільш ймовірно модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, у конструкційному поєднанні корпус гранати Ф-1 із запалом УЗРГМ є осколковою оборонною ручною гранатою Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, тим самим здійснив умисне незаконне придбання, зберігання, носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000926 від 31.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.

31.08.2025 року ОСОБА_5 . Затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України. Крім цього, 31.08.2025 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Матеріалами, що підтверджують обставини у підозрі ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, зібраними по кримінальному провадженню є: протокол прийняття заяви від 31.08.2025 року; протокол огляду місця події від 31.08.2025 року; постанова про визнання речовим доказом від 31.08.2025 року;протокол огляду предметів від 31.08.2025 року;протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 31.08.2025 року; протокол обшуку від 31.08.2025 року; постанова про визнання речовим доказом від 01.09.2025 року;протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 31.08.2025 року;протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;інші матеріали, зібрані під час досудового розслідування у їх сукупності.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що докази та обставини, на які посилається слідча та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, слідча суддя враховує специфіку злочину, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, вважаю, що можливість того, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування, і в подальшому суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наведені обставини, реально існує.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні слідчою та прокурором.

Аналіз наведеного дає підстави слідчій судді дійти висновку, що в даному випадку суспільний інтерес в триманні підозрюваного під вартою, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості, тому для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення процесуальних дій слідчого, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчої про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто, до 29.10.2025 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених законом.

Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК України визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під дію ч. 4 ст. 183 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити останньому заставу.

Із врахуванням ступеню небезпеки, обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_5 слід визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання слідчої судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідча суддя,

постановила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29.10.2025р. включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 /сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят / гривень, яку підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: 0757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду на кожну вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він тимчасово проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо підозрюваний ОСОБА_5 в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.09.2025.

Слідча суддя: ОСОБА_1