печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000020 від 02.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власників майна.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 02.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діє організоване злочинне угрупування, що має наявну ієрархічну системно-структурну побудову, яка включає в себе наявність керівництва (лідерів), чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам, загально-визначені правила поведінки і конспірації направлені на досягнення єдиного злочинного задуму одержання неправомірної вигоди від вчинення шахрайських дій.

Встановлено, що особи причетні до вчинення злочину здійснюють шахрайські дії за наступною схемою: розповсюджують «фішингові» посилання під приводом оформлення та отримання грошової допомоги від «Організації Об`єднаних Націй (ООН)» у різних месенджерах (Viber, Telegram) та соціальних мережах (Фейсбук), коли жертва переходить за посиланням для нібито отримання допомоги вона надає дані своєї банківської картки (номер, дату, CVV код, пароль картки), після чого зловмисники користуючись вказаними даними за допомогою програмного забезпечення мобільних пристроїв на базі IOS та Android здійснюють прив`язку банківської картки потерпілого до «Безконтактної оплати» на свій смартфон. В подальшому фігуранти користуючись банкоматами з функцією «NFC-модуль» здійснюють зняття грошових коштів потерпілих на території міста Києва, Черкас та міста Ніжин.

Організатором даного угрупування виступив ОСОБА_4 , який маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості, протягом 2023 року, а саме у період з червня по серпень 2023 року (більш точного часу, дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у організованій групі ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_4 , передбачав вчинення умисних особливо тяжких злочинів на території різних областей України, у зв`язку з чим, до складу організованої групи увійшли щонайменше сім осіб, які поділяли погляди ОСОБА_4 щодо можливості вчинення злочинів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення шахрайських дій, мали необхідні знання та навички, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

В період часу протягом 2023 року, а саме з червня по серпень 2023 року, створена ОСОБА_4 організована група вчинила ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із введенням в оману довірливих громадян під приводом отримання допомоги від держави, ООН в період воєнного стану, задля отримання доступу до їх особистих банківських рахунків та як наслідок заволодіння їх грошових коштів.

Наразі у кримінальному провадженні розслідується 30 епізодів шахрайської діяльності організованої групи.

Всього у зазначений період часу учасники організованої групи, шляхом введення в оману потерпілих заволоділи чужим майном на загальну суму 1 120 102 гривень 98 копійок.

У ході здійснення досудового розслідування 11.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

В межах здійснення досудового розслідування також установлено, що ОСОБА_4 в період вчинення злочинів перебував ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001155 від 26.07.2020 за ч. 2 ст.156, ч. 6 ст.152, ч. 1 ст. 263, ч. 6 ст. 153, ч. 1 ст.155 КК України.

З урахуванням зазначеного, з метою анонімізації походження грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності та їх легалізації ОСОБА_4 06.11.2024 майже одразу після того як запобіжний захід відного нього було змінено на такий, що не передбачає перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», придбав та оформив на підконтрольну йому особу (родича) ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані ОСОБА_4 злочини віднесено до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою конфіскації майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 02.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

11.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані ОСОБА_4 злочини віднесено до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) із забороною її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000020 від 02.02.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1