Справа № 206/4851/25
Провадження № 1-кп/206/391/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000025 від 21 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно в червні місяці 2025 року, біля супермаркету «Варус», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 43Д, на землі знайшов бланк посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 виданий 25.01.2016 року, та в нього раптово виник умисел, направлений на підроблення офіційного документу та його подальше використання.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на підроблення офіційного документу, а саме посвідченні учасника бойових дій, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , власноруч вклеїв власну фотокартку у знайдений ним раніше бланк посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 виданий 25.01.2016 року, тим самим здійснивши підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , діючи з метою реалізації свого умислу, 21.07.2025, приблизно о 10 годин 30 хвилин, перебуваючи в м. Дніпро, по вул. Чаплинська, біля буд. 139А, був зупинений відповідно ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», працівниками патрульної поліції, де реалізуючи свій намір, достовірно знаючи, що не є особою на ім`я ОСОБА_4 , керуючись умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документу, який видається установою і надає права з метою використання його підроблювачем, пред`явив працівникам патрульної поліції, підроблений бланк посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 виданий 25.01.2016 року.

Згідно висновку експертизи № СЕ-19/104-25/31066-ДД від 20.08.2025, зображення бланка посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , заповненого на ім?я « ОСОБА_4 », та внесених персональних даних у його графах (рукописних записів, підписів та відбитків печаток та штампів) виготовлені способом електрофотографічного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу лазерного (або світлодіодного) принтера, багатофункціонального апарата тощо, який обладнаний системою маркування проти підробок, що наносить кодові точки жовтого кольору.

Ознак внесення змін до первинного змісту реквізитів посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , заповненого на ім?я « ОСОБА_4 » не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у підробленні офіційного документа, що видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його в подальшому, у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування та матеріалами досудового розслідування; розпискою обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копій матеріалів кримінального провадження; заявою підозрюваного ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; протоколом роз`яснення прав підозрюваному на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст.ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника ОСОБА_5 останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та просить суд призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, що видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його в подальшому та у використанні завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 умисних кримінальних проступків, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, офіційно не працевлаштований, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, скарг не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст. 65 КК України, враховує: вищенаведені обставини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкцій ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Разом з наведеним, призначення іншого виду покарання буде досить суворим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , та становити надмірний тягар для останнього.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Питання речових доказів і документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7,9, 100, 124, 301, 302, 369, 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі п. 1-3, ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення судової технічної експертизи документів оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/31066-ДД від 21 серпня 2025 року у розмірі 3 119,90 гривень.

Речові докази:

-сейф пакет з полімерного матеріалу, з номером 5097001, в якому знаходиться посвідчення учасника бойових дій з серійним номером № НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_4 , дата видачі 25 січня 2016 року з первинною упаковкою залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-DVD-R диск з одним відео файлом export-jv21m (розміром: 3,63 ГБ) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його отримання.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1