КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: № 753/7644/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/824/5490/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України
У Х В А Л А

11 вересня 2025 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , отримавши апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року щодо останнього у кримінальному провадженні № 420 151 000 200 000 67 від 13.05.2015, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04.08.2025 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на день вчинення злочину) та ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На часткове задоволення цивільних позовів ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь:

- ОСОБА_5 - 1.700 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10.000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- ОСОБА_6 - 1.800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10.000 на відшкодування моральної шкоди;

- ОСОБА_7 - 6.000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10.000 на відшкодування моральної шкоди;

- ОСОБА_8 - 6.000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10.000 на відшкодування моральної шкоди.

Скасовано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Скасовано арешт, накладений на транспортний засіб "Ніссан", д.н.з. НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 подали апеляційні скарги.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Дарницького районного суду міста Києва від 04.08.2025 стосовно ОСОБА_4 може бути оскаржений і захисник та обвинувачений, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України, - мають право на подачу апеляційних скарг.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційних скарг захисником та обвинуваченим дотримані.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України задекларовано, що в апеляційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування з зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, з вказівкою рішення, яке може ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою, що входить до переліку ч. 1 ст. 407 КПК України, а також шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 даних вимог закону не дотрималися.

Так, як видно з апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 , він просить вирок Дарницького районного суду міста Києва від 04.08.2025 стосовно ОСОБА_4 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження № 420 151 000 200 000 67 від 13.05.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України закрити.

Однак, таке прохання захисника ОСОБА_3 не узгоджуються з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 420, ч. 1 ст. 421 КПК України, що визначають можливість ухвалення нового вироку лише за апеляційною скаргою прокурора, потерпілого чи його представника.

Виправдувальний вирок суд апеляційної інстанції взагалі ухвалити не може в силу наданих йому цим Кодексом повноважень.

Водночас, зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 можна зробити висновок про те, що захисник не погоджується з вироком суду і просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 417 КПК України з обставин, передбачених ст. 284 КПК України.

Що стосується апеляційних вимог щодо відсутності в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та їх мотивування, то вони носять суперечності.

Так, обґрунтовуючи вказані апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_3 послався, зокрема, на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме на порушення права на захист ОСОБА_4 , який не набув статусу обвинуваченого, а тому докази у провадженні є недопустимими та не можуть бути використані судом при прийнятті процесуальних рішень, між тим просив закрити провадження через відсутність в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Вимогу ж про закриття провадження захисник мотивував тим, що суд допустив неповноту судового розгляду та не взяв до уваги і не дослідив докази активної ролі здійснення шахрайських дій щодо потерпілих саме ОСОБА_9 (засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва від 25.09.2014 за ч. 1 ст. 309, ч. 25 ст. 190, ст. 70, ст. 75 КК України) без участі в цьому ОСОБА_4 .

Тобто, є незрозумілим як докази, що є недопустимими, повинні бути враховані за їх змістом про активну роль здійснення шахрайських дій щодо потерпілих саме ОСОБА_9 .

Надалі, як видно з апеляційної скарги, захисник ОСОБА_3 , вважаючи, що за відсутності процесуального рішення стосовно ОСОБА_4 , останній до теперішнього часу вважається особою, яка незаконно притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, - не вказав, яке рішення повинен прийняти суд апеляційної інстанції в цій частині і як воно може вплинути на доведеність/недоведеність вини чи відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 у досліджуваному провадженні за ч. 2 ст. 190 КК України.

Захисник ОСОБА_3 послався і на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не надав ряду документів оцінку, за твердженнями про їх недопустимість, не допитав ОСОБА_9 і не надав оцінку непослідовним показанням потерпілих у провадженні, однак, взагалі не вказав, як це може усунути суд апеляційної інстанції.

Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 , то він, проревізувавши судове рішення за своєї позицією сторони захисту, просив його повністю виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, - що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 407 КПК України.

За підсумками, слід визнати, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 містять такі недоліки, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, адже суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг за нормою ч. 1 ст. 404 КПК України, за наданими йому цим Кодексом повноваженнями як випливає з ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають за власним розсудом вирішувати питання, що не знайшли свого відтворення в апеляційній скарзі, у тому числі щодо шляхів вирішення апеляційних вимог за приписами ч. 3 ст. 404 КПК України, а тому апеляційні скарги вказаних осіб необхідно залишити без руху та надати захиснику та обвинуваченому достатній строк для усунення недоліків апеляційних скарг, виходячи з розумності строків апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 420 151 000 200 000 67 від 13.05.2015 стосовно ОСОБА_4 , - залишити без руху.

Встановити захиснику та обвинуваченому строк для усунення недоліків апеляційних скарг терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити захиснику та обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2