Провадження №11-сс/801/724/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2025 року про продовження у кримінальному провадженні № 0000060 від 10.03.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ничипорівка, Яготинського району, Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2025 року клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 27.10.2025 включно.

Згідно клопотання встановлено, що громадянка України ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Вінниці, діючи умисно та на виконання вказівок невстановленої на даний момент особи з числа представників спецслужб Російської Федерації, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, за попередньою змовою та у співучасті із вказаною вище невстановленою особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи їх можливі наслідки у вигляді завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, вчинила державну зраду шляхом надання іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

Так, громадянка України ОСОБА_7 , усвідомлюючи вищевказані обставини, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.03.2025, діючи спільно із невстановленою на даний момент особою з числа представників спецслужб Російської Федерації, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, спілкуючись із нею через інтернет-месенджер «Телеграм», погодилася на виконання завдання вказаної вище невстановленої на даний час особи, що використовувала аккаунт в інтернет-месенджері «Телеграм» під іменем « ОСОБА_10 » (нікнейм « ОСОБА_11 »), щодо вилучення із заздалегідь підготовленої схованки двох саморобних вибухових пристроїв (далі - СВП), перевірки їх готовності до використання та переміщення (встановлення) їх у визначеному організатором даного злочину місці з метою подальшого вчинення декількох вибухів для нанесення шкоди авторитету органів державної влади України, пошкодження майна, нанесення шкоди життю та здоров`ю громадян України, порушення громадського порядку тощо.

Так, 30.03.2025, на виконання вказаного вище завдання, ОСОБА_7 прибула до м. Вінниця з м. Яготина Київської області, орендувала один з номерів у готелі «Harvest» за адресою: м. Вінниця, вул. Марії Литвиненко-Вольгемут, буд 8А, з якого 31.03.2025, приблизно о 11 годині 30 хвилин, використовуючи методи конспірації та вказівки невстановленої на даний момент особи з числа представників спецслужб Російської Федерації з приводу маршруту пересування та розташування схованки із СВП, прибула до місця, де був заховані вказані вище два СВП (м. Вінниця, вул. Батозька, 1, гаражний кооператив «Зірка», гараж № НОМЕР_1 (НОМЕР_1)).

В подальшому, у цей же день, близько 12 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , діючи за вказівками невстановленої особи, яка використовувала акант в інтернет-месенджері «Телеграм» під іменем « ОСОБА_10 » (нікнейм « ОСОБА_11 »), перевірила наявність у зазначеному вище гаражному приміщенні двох СВП, їх технічний стан та наявність пристрою для віддаленого спостереження, а також здійснила активацію вказаних СВП шляхом з`єднання між собою електропроводів, під`єднаних до мобільних телефонів для забезпечення віддаленої детонації вибухової речовини. При цьому вказані СВП були виготовлені на основі термосів із примотаними до його корпусу металевими шурупами-саморізами у якості вражаючих елементів для нанесення максимальної шкоди майну, життю та здоров`ю громадян, які могли потрапити у зону їх дії, а також порушення громадського порядку на місці злочину та населеного пункту в цілому.

Далі, невстановлена на даний момент особа з числа представників спецслужб Російської Федерації, яка організувала вчинення даного кримінального правопорушення та керувала його підготовкою і вчиненням, із використанням аккаунту в інтернет-месенджері «Телеграм» під іменем « ОСОБА_10 » (нікнейм « ОСОБА_11 »), надала ОСОБА_7 вказівку забрати із гаражного приміщення пристрій для віддаленого спостереження за вчиненням злочину у вигляді картонної коробки із написом «Gorenje» із вмонтованим у неї мобільним терміналом із активованим програмним забезпеченням для ведення дистанційного спостереження та помістити його у заздалегідь обумовленому місці, після чого забрати з гаражного приміщення два активовані ОСОБА_7 СВП та помістити їх на місці вчинення майбутніх вибухів та очікувати нових вказівок щодо вчинення подальших протиправних дій.

На виконання описаних вище вказівок, ОСОБА_7 , 31.03.2025, близько 12 години 25 хвилин, вийшла з гаражного приміщення № НОМЕР_2 ) за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1, гаражний кооператив «Зірка», взявши із собою пристрій для віддаленого спостереження за вчиненням злочину у вигляді картонної коробки із написом «Gorenje» із вмонтованим у неї мобільним терміналом із активованим програмним забезпеченням для ведення дистанційного спостереження, який розмістила під лавкою зупинки для громадського транспорту, розташованої по вул. Батозька біля ГБК «Зірка». Після завершення завдань з перевірки СВП та встановлення пристрою для віддаленого моніторингу, вирушила громадським транспортом до залізничного вокзалу м. Вінниця з метою повернення до м. Києва.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що підозрювана з дня затримання давала правдиві покази, співпрацювала зі слідством, розкаялася у вчиненому.

Крім того, стороною обвинувачення не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою ОСОБА_7 буде ухилятися від слідства та суду.

Сторона захисту звертає увагу на те, що підозрювана має ряд хронічних хвороб, є особою молодого віку, має постійне місце проживання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, захисника ОСОБА_6 , обвинувачену ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 183 КК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

На розгляді Вінницького міського суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000060 від 10.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи викладені в апеляційній скарзі захисника є безпідставними.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не заміжня, утриманців не має, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштована, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 111 КК України, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що унеможливлює обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження захисника ОСОБА_12 про недоведеність обставин, які виправдовують продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що обвинувачена ОСОБА_7 має ряд хвороб та потребує лікування, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки у відповідності до вимог ст. 178 КПК України судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, зазначені обставини приймались до уваги в сукупності зі всіма обставинами провадження, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий суддя, оцінюючи в сукупності обставини, які враховуються при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що досудове розслідування продовжено, зважаючи на суспільний інтерес вчиненого кримінального правопорушення, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», прийняв законне, обгрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

З вказаним висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення ч.6 ст. 176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3