ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5000/23 Номер провадження 11-кп/814/1421/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № №№ 0000088, 0000133, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, задоволено клопотання прокурора та обрано відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтави, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, інваліда ІІ групи, пенсіонера, з вищою освітою, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.06.2025 без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував характер і тяжкість злочинів, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також суворість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим, а саме від 5 до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна або без такої; обставини наявності (продовження) воєнного стану в Україні, а також фактичні бойові дії на значній її території, що свідчать про наявність ризиків і є достатніми для висновку, що ризики, які встановлені в ухвалах суду та зазначені прокурором, не зменшилися, навпаки підсилюються воєнним станом, а жоден інший запобіжний захід не може їм запобігти.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду про обрання запобіжного заходу щодо нього.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом не пропорційно застосовано запобіжний захід, оскільки з метою недопущення можливості вчинення ним злочинів, в нього вдома вилучено інтернет ресурси та засоби мобільного зв`язку, однак, перебуваючи в умовах СІЗО, йому надали інтернет ресурси та засоби мобільного зв`язку якими він користується.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 у зв`язку з порушенням порядку у залі судового засідання, у відповідності до ст. 330 КПК України, був видалений із зали судового засідання на весь час розгляду його апеляційної скарги. Адвокат ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_9 , які представляють інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримали подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених. Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебувають матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № № №№0000088, 0000133, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, а саме у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році; розповсюдженні матеріалів із закликами до захоплення державної влади; у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому повторно.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою суду першої інстанції задоволено 16.04.2025.

Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке обрання можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Є доведеним, що ризик ухилення обвинуваченого від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також у зв`язку із суворістю можливого покарання, яке загрожує за такі злочини, у разі визнання особи винуватою у їх вчиненні. Все це може спонукати обвинуваченого залишити місце проживання, у тому числі, покинути межі України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та перешкодить здійсненню правосуддя.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні дій, які є аналогічними та вчинені після постановлення вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 20.06.2023 щодо нього, що свідчить про існування ризику повернення до вчинення кримінальних правопорушень.

Судом також враховано, вік та стан здоров`я ОСОБА_7 , зокрема, наявність інвалідності ІІ групи, постійного місця проживання, те, що обвинувачений одружений, має вищу освіту, офіційно не працює, однак такі відомості не свідчать на користь зменшення ймовірності настання існуючих ризиків.

Окрім того, ОСОБА_7 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні злочину із використанням соціальних мереж "Facebook", "ТikTok", а його облікові записи не видалені, не заблоковані, тобто є чинними (активними), а отже останній може продовжити користуватись своїми обліковими записами в мережі Інтернет, що не видалені й не деактивовані, із використанням яких пов`язуються інкриміновані обвинуваченому злочинні дії, а також ризики учинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень.

Запереченя в апеляційній скарзі ОСОБА_7 про те, що в умовах СІЗО йому надали інтернет ресурси та засоби мобільного зв`язку, якими він користується, що на його думку нівелює мету застосування такого запобіжного заходу, то вони є надуманими, оскільки зазначені послуги надаються виключно у передбаченому законом порядку, під контролем адміністрації установи, до обмеженого кола ресурсів та осіб.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Апеляційному суду також не надано об`єктивних доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватися під вартою.

Крім того слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Поряд із цим, суд правомірно не визначив ОСОБА_7 заставу, у відповідності до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, які передбачають, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України, що має місце у даному випадку.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4