Справа № 676/5880/24
Провадження № 1-кп/676/124/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 07 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001896, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дунаївці Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 та продовженого Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 452/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05 жовтня 2023 року в 11 годині 00 хвилини власноручно засвідчив своїм підписом факт отримання повістки про його виклик на 15 годину 00 хвилин 05 жовтня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину.

Проте, будучи попереджений про кримінальну відповідальність, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», та Указу Президента України від 26.07.2023 №452/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України №3276-ІХ від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися о 15 годині 00 хвилин 05 жовтня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом, та про причину неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив, тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст.336 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Зазначив, що дійсно у ІНФОРМАЦІЯ_4 весною 2023 року пройшов медичний огляду у Військовій лікарській комісії, яка визнала його придатним для проходження військової служби. Після того, його двічі відправляли до військових частин, зокрема до військової частини у АДРЕСА_3 та у АДРЕСА_2 , проте у військових частинах його відмовлялися прийняти. Дійсно він 05 жовтня 2025 року отримав повістку про виклик до РТЦК та СП, проте не з`явився. Причин неявки він не пам`ятає, можливо у нього погіршився стан здоров`я, адже хворіє на епілепсію і у нього болить спина. Проте, до лікаря він не звертався. Також у 2024 році він проходив огляд у ВЛК, проте огляд не було завершено, адже йому дали направлення на обласну комісію, на яку він не поїхав через відсутність коштів. Вину не визнає, адже постійно перебуває на зв`язку і будь-що не перешкоджало працівникам РТЦК та СП його повторно викликати і відправити до військової частини.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 головного спеціаліста мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що обставин неявки ОСОБА_8 він не запам`ятав. Проте, документально було зафіксовано, що за встановленою процедурою ОСОБА_8 прибув до РТЦК та СП, пройшов огляд ВЛК, був визнаний придатний до військової служби. Після цього працівники РТЦК та СП довели до відома вимоги законодавства, підстави відстрочки від призову, а також було вручено повістку про явку до РТЦК та СП для відправлення у військову частину. Проте, до РТЦК та СП не з`явився, не повідомив про поважність причин неприбуття.

Аналогічні показання в судовому засіданні надав свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що ОСОБА_8 перебував на обліку у психіатричному кабінеті з дитячого віку, проте тривалий період за медичною допомогою не звертався. ОСОБА_8 проходив ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_4 , був визнаний придатним для військової служби. Дійсно нею було видано направлення для проходження обстеження, яке вона видала на прохання ОСОБА_8 після повідомлення про те, що він перебував на обліку.

Також, винуватість обвинуваченого повністю підтверджується іншими доказами, наданими стороною обвинувачення.

Зокрема, згідно із витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001896, 07 грудня 2023 року слідчим були внесені до ЄРДР відомості щодо ухилення ОСОБА_8 від призову за мобілізацією (т.2, а.м.к.п.2), за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 (т.2, а.м.к.п.10-13).

За даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27 грудня 2023 року, додатку до протоколу опису речей і документів, які були вилучені від 27 грудня 2023 року, встановлено, що слідчим у ІНФОРМАЦІЯ_2 на підстав ухвали слідчого судді були вилучені оригінали документів: облікову картку ОСОБА_8 , витяг із електронної відомості прибуття військовозобов`язаних до РТЦК та СП станом на 06 травня 2023 року, витяг із електронної відомості прибуття військовозобов`язаних до РТЦК та СП станом на 05 жовтня 2023 року, картку обстеження та медичного огляду, довідку ВЛК, розписку про отримання повістки від 05 жовтня 2023 року, аркушу доведення вимог законодавства, витягу з наказу про стройовій частині №260 від 05 жовтня 2023 року, акту про неявку за повісткою про призов від 05 жовтня 2023 року (т.2, а.м.к.п.28-30).

Відповідно до протоколу огляду слідчий 04 січня 2024 року оглянув вилучені у ТЦК та СП оригінали документів (т.2, а.м.к.п.31).

Крім того, в судовому засіданні були дослідженні оригінали вилучених у ІНФОРМАЦІЯ_4 документи (т.2, а.м.к.п.47):

- облікову картку ОСОБА_8 , за даними якої встановлено, що останній перебував на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- довідку ВЛК №1112/2/1 від 09 травня 2023 року, згідно із якою ВЛК 06 травня 2023 року було проведено медичний огляд ОСОБА_8 та останній був визнаний здоровим і придатним до військової служби;

- картку обстеження та медичного огляду №2060 від 09 травня 2023 року, із якої встановлено, що ОСОБА_8 був оглянутий лікарями ВЛК 06 травня 2023 року та був визнаний здоровим і придатним до військової служби;

- аркуш доведення вимог законодавства, яким підтверджено факт ознайомлення 05 жовтня 2023 року ОСОБА_8 із законодавством, зокрема нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», норми КК України та КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку, виконання військового обов`язку та ухилення від призову;

- витяги із відомості прибуття військовозобов`язаних до РТЦК та СП станом на 06 травня 2023 року, 05 жовтня 2023 року, згідно із якими ОСОБА_8 перебував у РТЦК та СП 06 травня 2023 року, 05 жовтня 2023 року;

- розписку про отримання повістки від 05 жовтня 2023 року, із якої встановлено, що 05 жовтня 2023 року ОСОБА_8 о 11 годині 00 хвилин власноручно засвідчив своїм підписом про отримання повістки про його виклик на 15 годину 00 хвилин 05 жовтня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- витяг з наказу про стройовій частині №260 від 05 жовтня 2023 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого ОСОБА_8 направлено до військової частини НОМЕР_1 , а також визнано таким, який не прибув на відправку 05 жовтня 2023 року з невідомих причин та не вибув до військової частини;

- акт про неявку за повісткою про призов від 05 жовтня 2023 року, із якого встановлено, що ОСОБА_8 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на відправку для проходження військової служби 05 жовтня 2023 року, про причини неявки не повідомив.

Згідно із постановою слідчого від 04 січня 2023 року (т.2, а.м.к.п.32-34), вищевказані документи визнані речовими доказами.

Згідно із повідомлення №11371/1 від 26 грудня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , через закінчення строку зберігання відеозаписів неможливо на запит слідчого надати відеозаписи з камер відео спостереження за 06 травня 2023 року та 05 жовтня 2023 року. У ІНФОРМАЦІЯ_4 ведеться журнал відвідувань. 06 травня 2023 року ОСОБА_8 був відмічений черговим РТЦК та СП у електронній відомості за №7, як такий, який знаходився на території РТЦК та СП. Цього ж дня ОСОБА_8 проходив обстеження та медичний огляд у ВЛК. 05 жовтня 2023 року о 11 год.00 хв. ОСОБА_8 відмічений черговим РТЦК та СП у електронній відомості за №32 як такий, який знаходився на території РТЦК та СП. Цього ж дня ОСОБА_8 був ознайомлений із аркушем доведення вимог законодавства та отримав повістку про призов на військову службу. 05 жовтня 2023 року ОСОБА_8 у ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув (т.2, а.м.к.п.23).

Відповідно до повідомлення №11844/1 від 20 серпня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 під час проходження ним 06 травня 2023 року обстеження та медичного огляду не висловлював скарг щодо стану свого здоров`я, із результатами обстеження погодився. (т.2, а.м.к.п.66-68).

Згідно із повідомленням №12414/1 від 26 серпня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 двічі у складі команди відправлявся із ІНФОРМАЦІЯ_4 для подачі у військові частини з метою призову на військову службу під час мобілізації, а саме: 06 червня 2023 року до військової частини НОМЕР_2 та 10 серпня 2023 року до військової частини НОМЕР_3 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не був відібраний представниками військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_4 , проте за висновком ВЛК був приданим до військової служби, підстав для відстрочки не мав, але мав конституційний обов`язок із захисту та оборони Батьківщини, його було включено до наступного списку на призов уже до іншої військової частини. 11 серпня 2023 року ОСОБА_8 не з`явився за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову на військову службу під час мобілізації та відправки до військової частини НОМЕР_5 . 05 жовтня 2023 року була повторна неявка ОСОБА_8 за отриманою повісткою для призову на військову службу під час мобілізації (т.2, а.м.к.п. 69).

За повідомленням №11983/1 від 20 серпня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаний ОСОБА_8 під час проходження ним 06 травня 2023 року обстеження та медичного огляду не висловлював скарг щодо стану свого здоров`я, із результатами обстеження погодився. Про оскарження постанови позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , до регіональної ВЛК вищого рівня не повідомляв. Заяв про отримання відстрочки від призову на військову службу, підтверджуючих документів про право на відстрочку, до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 не подавав (т.2, а.м.к.п.71).

За даними висновку амбулаторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи №432 від 04 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_8 психічним захворюванням, недоумством не хворіє, не хворів таким і на період інкримінованого йому діяння. ОСОБА_8 міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованого йому діяння у будь-якому хворобливому стані психіки не перебував, не знаходився у стані тимчасового розладу психічної діяльності, іншого психічного розладу. ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.м.к.п.72-74).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

При оцінці показань свідків - працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданими ними в судовому засіданні, суд враховує, що їх показання прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 06 травня 2023 року та 05 жовтня 2023 року, зокрема твердження того, що ОСОБА_8 05 жовтня 2023 року була вручена повістка, та що останній на визначений у повістці час не з`явився.

Ст.370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 336 КК України (ухилення від призову за мобілізацією), проявляється в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності (ухилення від виконання певного обов`язку вчинюється шляхом вчинення певних дій). Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до місця, визначеного у повістці, зокрема до збірного пункту територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправлення до військової частини. Злочин є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

Судом встановлено, що 06 травня 2023 року ОСОБА_8 пройшов медичний огляд у ВЛК та визнаний придатним до військової служби (підтверджується довідкою ВЛК), 05 жовтня 2023 року отримав повістку, проте на 15.00 год. 05 жовтня 2023 року за повісткою з наказом з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаний у повістці час не з`явився, про причини неявки не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи обізнаним та маючи об`єктивну можливість прибути у визначений час у повістках час на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення на проходження військової служби за мобілізацією не прибув, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Судом відхиляються доводи обвинуваченого про те, що він двічі відправлявся до військових частин, які відмовилися його прийняти на військову службу, а також про наявність у нього психічного захворювання, яке виключає можливість проходження військової служби, зважаючи на наступне.

Так, із показань обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він не прибув до РТЦК та СП, оскільки ймовірно захворів, проте до лікаря не звертався. Проте, на переконання суду зазначені показання не спростовує версію подій, зазначеною стороною обвинувачення у обвинувальному акті, зокрема, про відсутність поважних причин неприбуття.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_8 не звертався до лікаря, про відсутність поважності причини неприбуття за станом здоров`я свідчить і той факт, що ні ОСОБА_8 , ні його родичі, не повідомляли ІНФОРМАЦІЯ_5 про його захворювання ані 05 жовтня 2023 року, ані згодом, що підтверджується даними акту про неявку за повісткою про призов від 05 жовтня 2023 року, із якого встановлено, що ОСОБА_8 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на відправку для проходження військової служби 05 жовтня 2023 року, про причини неявки не повідомив.

Також судом не встановлено жодних підстав вважати, що ОСОБА_8 не підлягав призову на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язаний за станом здоров`я, оскільки згідно із висновком комісійної судової психолого-психіатричної експертизи №432 від 04 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_8 психічним захворюванням, недоумством не хворіє, не хворів таким і на період інкримінованого йому діяння, в період інкримінованого йому діяння у будь-якому хворобливому стані психіки не перебував, не знаходився у стані тимчасового розладу психічної діяльності, іншого психічного розладу (т.1 а.м.к.п.72-74). Більш того, допитана як свідок лікар ОСОБА_12 у судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що ОСОБА_8 хоча й перебував на обліку у психіатричному кабінеті з дитячого віку, проте тривалий період за медичною допомогою не звертався. ОСОБА_8 проходив ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_4 , був визнаний придатним для військової служби. Направлення для проходження додаткового обстеження, яке вона видала на прохання ОСОБА_8 після повідомлення про те, що він перебував на обліку у лікаря-психіатра.

Факт попереднього відправлення із ІНФОРМАЦІЯ_4 у військові частини, зокрема, 06 червня 2023 року до військової частини НОМЕР_2 та 10 серпня 2023 року до військової частини НОМЕР_3 , та відмови військових частин у відібранні ОСОБА_8 для проходження військової служби, не спростовує факт наступного ухилення 05 жовтня 2023 року ОСОБА_8 від призову без поважних причин, адже за висновком ВЛК він був визнаний приданим до військової служби, підстав для відстрочки не мав, але мав конституційний обов`язок із захисту та оборони Батьківщини.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а також, що обвинувачений винуватий у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_8 , які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, кваліфікуються як кримінальне правопорушення злочин, передбачений ст.336 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебував на обліку у лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання також враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації - Кам`янець-Подільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» Хмельницькій області (т.1, а.м.к.п.31-32).

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст.336 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений кримінальний злочин та є достатнім для виправлення обвинуваченого, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів і документів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.366-371,373-375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з моменту набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання.

Речові докази (документи), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження:

- які зазначенні в постанові слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про них від 04 січня 2023 року (т.2, а.м.к.п.32-34), після набрання вироком законної сили повернути володільцю - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 07 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001896, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1