Справа № 405/1861/25
провадження № 1-кс/405/805/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 м. Кропивницький

cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася з вказаною вище скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, в обґрунтування якої зазначила, що до прокуратури Кіровоградської області 01.04.2025 року, за вх. № 10679 нею подано заяву, в порядку ст. 214 КПК України про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте такі відомості до ЄРДР внесені не були.

У судове засідання заявниця з`явилася, надала пояснення, згідно з якими скаргу підтримала та просила задовольнити.

Прокурор надіслав на до суду заяву про розгляд скарги без його участі та вказав, що заперечує щодо задоволення скарги.

З урахуванням вказаних обставин та відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд скарги за даної явки.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов думки про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи з такого.

ОСОБА_3 01.04.2025 року, за вх. №10679- 25 звернулася до Кіровоградської обласної прокуратури із заявою на ім`я керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до якої повідомила, що керівник Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке полягає в тому, що він на всі заяви ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до ЄРДР безпідставно відмовляв у їх задоволенні. Вказала, що кримінальні провадження котрі внесені до ЄРДР, з відома керівника Кіровоградської обласної прокуратури довго не розглядаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року, за №680/28810, до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчитипро вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.2 Порядку).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема щодо бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчим суддею відмічається, що зазначена заявницею в скарзі та заяві до прокуратури інформація не є такою, з якої можна дійти висновку про наявність підстав вважати, що повідомлені заявницею прокурору відомості є відомостями про кримінальне правопорушення, оскільки прокурор діяв в межах визначених законом повноважень. Крім того, законодавцем передбачено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності у спосіб, згідно з положеннями ст. ст. 24, 303 КПК України.

Беручи до уваги зазначене вище слідчим суддею відмічається, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ч.1 ст. 2 КК України).

Згідно з ч. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Тобто, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Отже, з урахуванням зазначеного вище слідчим суддею зроблено висновок про те, що такі словосполучення, як: «заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення» та «обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зводяться не до звичайних заяв або повідомлень чи обставин, а виключно до тих, що стосуються кримінальних правопорушень.

Як зазначено вище кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, кримінальнеправопорушення, як соціальне явище, характеризується сукупністю такихобов`язкових ознак: 1) суспільна небезпечність діяння; 2) кримінальна протиправність; 3) караність; 4) винність. При цьому, як вказано в частині 2 ст. 11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, слідчим суддею відзначається, що будь- яке діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми, а саме ч. 1 ст. 214 КПК України.

Підсумовуючи зазначене слідчим суддею відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор повинні внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, виключно за заявою або повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а не за зверненням особи, яке має інформаційно-довідковий характер.

Заява заявниці, з якою вона звернулася до прокурора повинна була містити у собі хоча б мінімум допустимих ознак, які б вказували на наявність факту кримінального правопорушення. Дана ж заява за своїм змістом таких відомостей не містить.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги. (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_3 , з якою вона 01.04.2025 року звернулася до прокурора (вх. № 10679), в розумінні ст. 214 КПК України, не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5