Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , підозрюваного

ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане слідчим СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000145, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 259 КК України, про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в межах кримінального провадження №0000145 від 12.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, про арешт майна.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюють прокурори Подільської окружної прокуратури міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2025 приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, де у нього виник раптовий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху між станціями метро «Академмістечко»- «Арсенальна» КП «Київський метрополітен».

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення громадської безпеки шляхом завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху між станціями метро «Академмістечко» - «Арсенальна» КП «Київський метрополітен», 12.07.2025 приблизно о 23 год. 52 хв.,

ОСОБА_4 , в невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи власний мобільний телефон марки NOKIA, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 з підключенням до оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером

№ НОМЕР_3 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії «102» чергової частини Центру обслуговування нарядами поліції м. Києва, в ході якого, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити, є неправдивою та порушить громадську безпеку, повідомив оператору «102» чергової частини Центру обслуговування нарядами поліції м. Києва про підготовку вибуху між станціями метро «Академмістечко»- «Арсенальна» КП «Київський метрополітен».

В ході огляду станцій метро «Академмістечко», «Житомирська», «Святошин», «Нивки», «Берестейська», «Політехнічний Інститут», «Вокзальна», «Універститет», «Театральна», «Хрещатик» та «Арсенальна» КП «Київський метрополітен», вище вказане повідомлення ОСОБА_4 , про підготовку вибуху на вказаній станції метро не підтвердилося. Перевіркою зазначеного повідомлення встановлено, що вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин на вищевказаних станціях КП «Київський метрополітен» не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве.

Крім того, відповідно до затвердженого Постановою КМУ від 09.10.2020 року № 1109 Переліку секторів критичної інфраструктури автомобільний та міський транспорт, метрополітен відноситься до об`єктів критичної інфраструктури.

В ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, 12.07.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено особистий обшук, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Nokia», IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , коробку з під телефону з написами «марки «Nokia» 110 IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 » та фіскальний чек на покупку телефону.

12.07.2025 слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання вилученого в ході особистого обшуку у ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Nokia» в чорному корпусі IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , коробки з-під телефону з написами «марки «Nokia» 110 IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 » та фіскального чеку на покупку телефону, речовим доказом у кримінальному провадженні

№ 0000145 від 12.07.2025.

Крім того, 12.07.2025, в ході складання протоколу огляду мобільного телефону марки «Nokia» в чорному корпусі IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , було встановлено, що вказаний мобільний телефон міг використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 12.07.2025 вилучені речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

13.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Як вказано у клопотанні, враховуючи викладене, на даний час необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме: на вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , мобільного телефону марки «Nokia» в чорному корпусі IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , коробку з під телефону з написами «марки «Nokia» 110 IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 » та фіскальний чек на покупку телефону, у вигляді заборони користування, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання з указаних у ньому підстав.

Володілець майна ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення позову, клопотань або звернень до суду не заявив.

Заслухавши слідчого, володільця майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, якими обґрунтовано доводи, суд дійшов висновку про те, що його слід задовольнити з наступних підстав.

Про факти, встановлені під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зазначено вище.

Вказані у клопотанні обставини справи відповідають долученим до нього матеріалам. Зокрема, в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000145 від 12.07.2025, в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, 12.07.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено особистий обшук, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Nokia», IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , коробку з-під телефону з написами «марки «Nokia» 110 IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 » та фіскальний чек на покупку телефону

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила (засади) застосування заходів забезпечення визначені ст. 132

КПК України, за змістом частини 3 якої: застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням; а за змістом частини 5 якої: для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов'язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуженню, передачі, перетворенню, використанню, втрати, приховуванню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Уданому випадку виявлений та вилучений предмет ймовірно був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зокрема, може зберігати на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матимуть значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Таким чином вилучений мобільний телефон підпадає під ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Метою застосування заходу забезпечення - арешту майна є збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, та того, що вилучене майно являється речовими доказами, з метою досягнення дієвості кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що було вилучено під час затримання та особистого обшуку, проведеного 12.07.2025.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, приходжу до висновку про наявність достатнього обґрунтування стороною обвинувачення відповідності вилучених речей критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, чи є вони об`єктами кримінально протиправних дій, речами, набутими кримінально протиправним шляхом. Накладення арешту на зазначене вилучене майно може вплинути на досягнення дієвості кримінального провадження, що згідно зі ст. 131 КПК України є загальною метою забезпечення заходу кримінального провадження. Клопотання подано в строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, наявні підставі для арешту майна, визначені ст. 170 КПК України.??

Зазначене дає підстави для задоволення клопотання.

Окремо звертається увага, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, подане слідчим СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000145, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 12.07.2025 в ході проведеного особистого обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» в чорному корпусі IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , коробку з-під телефону з написами «Nokia» 110 IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 » та фіскальний чек на покупку телефону.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового

провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1