Cправа №991/4179/25
Провадження №11-кп/991/100/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 травня 2025 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 16 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2025 року ухвалою Вищого антикорупційного суду залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 від 14 травня 2025 року таклопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

23 травня 2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 , у якій він просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою закрити кримінальне провадження №0000303 від 11.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Передбачене положеннями КПК України право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно з ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції у випадках, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

З наведеного слідує, що ухвали суду першої інстанції, крім ухвал, зазначених у п.2 ч.1 та абзаці 2 ч.2 ст.392 КПК України, можуть бути оскаржені лише у випадках, які передбачені КПК України.

Однак, КПК України не передбачає оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження, постановленої під час судового провадження, а тому вказана ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 16 травня 2025 року, яка згідно із приписами КПК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 392, 399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 16 травня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Суддя: ОСОБА_1