Справа № 438/637/25
Провадження № 1-кс/438/39/2025
У Х В А Л А

про арешт майна

30 квітня 2025 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 29.04.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

29 квітня 2025 року дізнавач СД відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернулась з клопотанням, погодженим з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 до слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області про накладення арешту на майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.04.2025 року, а саме: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В», заборонивши фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

У обґрунтування клопотання посилається на те, що 28.04.2025 року о 19 годині 58 хвилин надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ОСОБА_6 , про те, що 28.04.2025 року приблизно о 19 годині 50 хвилин поблизу будинку №114 по вулиці Кропивницькій у смт. Східниця Львівської області було виявлено водія ТЗ гр. ОСОБА_5 , який при перевірці документів пред`явив посвідчення водія НОМЕР_1 видане на його ім`я, із ознаками підробки.

Відомості за даним фактом 29 квітня 2025 року сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

28.04.2025 в період часу з 20 год. 45 хв. по 21 год. 30 хв. проведено огляд місця події на ґрунтовій ділянці дороги, яка розташована поблизу будинку № 114 по вул. Кропивницька, у смт. Східниця, в ході проведення якого у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В».

Вищевказане посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В», ОСОБА_5 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Будучи опитаним ОСОБА_5 пояснив, що у 2019 році він вирішив отримати посвідчення водія, та для цього закінчив навчання в автошколі та в подальшому цього ж року у сервісному центрі МВС України, він отримав посвідчення водія із категорією «С». Так на початку січня 2025 року він задумався над отриманням нової категорії «В», та для цього потрібно було знову звертатися до сервісного центру МВС України, для здачі іспитів, однак знаючи які важкості є для отримання посвідчення водія, тому він вирішив самостійно виготовити дане посвідчення. Так 23.01.2025 року, він на принтері на пластиковому бланку видрукував собі посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 із зазначеною категорією «В», та в подальшому з того часу він користувався даним посвідченням водія в особистих цілях. 28.04.2025 року приблизно о 19 годині 50 хвилин коли він керував ТЗ «Mercedes-Benz» із ДНЗ « НОМЕР_2 » та проїжджаючи поблизу буд. №114 по вул. Кропивницькій у смт. Східниця його було зупинено працівниками поліції, яким він в подальшому в ході розмови надав своє посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було ним підроблене.

29.04.2025 року, посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 358 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів.

Також дізнавач послався на положення ст. 98, ч.1, ч.2 ст. 167, ч.2 ст.168, ч.1, ч.2, ч.3 ст.170 КПК України та зазначив, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

У судове засідання дізнавач та прокурор не прибули, просять розглянути клопотання без їхньої участі, клопотання підтримують у повному обсязі, про що зазначено в клопотанні.

Особа, у володінні якої перебувало майно, - ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, подав заяву від 28 квітня 2025 року, у якій просить розглянути клопотання про накладення арешту без його участі. Щодо задоволення клопотання покладається на думку суду.

З урахуванням ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності учасників кримінального провадження. Відповідно до ст. 107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалась.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання дізнавача підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до змісту ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 29 квітня 2025 року в ЄРДР за № 0000037 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Дізнання проводиться за фактом виявлення та вилучення 28 квітня 2025 року поблизу будинку №114 по вулиці Кропивницькій у смт. Східниця Львівської області, працівниками відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В», та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.04.2025, який ОСОБА_5 добровільно, без будь якого тиску, видав дізнавачу, про що написав відповідну заяву.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Наведене свідчить про те, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане клопотання подане дізнавачем до суду в строк, встановлений ч.5 ст.171 КПК України.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В», може бути речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000037 від 29.04.2025 року, оскільки має ознаки, визначені ч.1 ст.98 КПК України, вказане майно було тимчасово вилученим. З метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речового доказу необхідно накласти арешт на зазначене майно. Відтак вбачається наявність підстав для задоволення клопотання, зокрема, про накладення на вилучене майно арешту, що полягає в тимчасовому позбавленні можливості користуватися, розпоряджатися та відчужувати таке майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, оскільки її незастосування може призвести до втрати доказів, перешкоджанню всебічного, повного досудового розслідування в кримінальному провадженні, з`ясуванню дійсних обставин події кримінального правопорушення. Таке обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя враховує думку володільця майна, який не заперечив проти задоволення клопотання дізнавача.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 28.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.04.2025, а саме: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2025р. ТСЦ 8041 із категорією «В».

Заборонити фізичним та юридичним особам на термін накладання арешту права на відчуження, розпорядження та використання вище вказаним майном.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати дізнавачу, прокурору, а також особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Крім цього, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_7