Провадження №: 1-кп/755/169/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 25 вересня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул Алтайського Краю Російської Федерації, з вищою освітою, працюючого старшим механіком в «Південному регіональному пароплавстві», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, мотивуючи тим, що 19 квітня 2018 року в гаражі №427-428 за адресою: м. Київ, вул. Черемшини 2, відбувався обшук на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва. На обшуку він та його представники присутні не були, оскільки їм про нього не повідомили, сам обшук відбувався близько 01:00 ночі, а він в цей час був затриманий та перебував в ІТТ. В матеріалах справи № 755/14721/18 відсутня ухвала суду про накладення арешту на вказане майно чи визнання його речовим доказом. Крім цього, в Єдиному державному реєстрі судових рішень також відсутні ухвали, якими б було визначено статус вилученого майна. Таким чином, враховуючи вказане слід дійти до висновку, що речі (майно) за здійснення досудового розслідування та судового слідства перебувають в статусі тимчасово вилученого майна. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешти тимчасового вилученого майна повинно бути подано прокурор протягом 48 годин після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, в якої було вилучено. Тому він просить повернути йому майно, вилучене під час обшуку гаража за адресою м. Київ, вул. Черемшини 2, особі у якої воно вилучалось.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання та додав, що він має право звертатися до суду з цим клопотанням, оскільки прокурор його обвинувачує у тому, що це майно належить йому. Він пропонує, що він погоджується з тим, що вилучене майно належить йому, та просить саме йому повернути. Він не заперечує, що майно вилучене з гаража, до якого він також має відношення. Він не зазначив перелік речей, які він просить йому повернути. Він просить йому повернути усе майно, яке було вилучено, під час обшуку гаражних боксів та яке зазначено у протоколі обшуку. Він має право отримати це тимчасово вилучене майно.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання підзахисного та просив його задовільнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив, щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді, в матеріалах справи містяться постанови про визнання вилучених речей речовими доказами. Крім того, вилучені під час обшуку речі та гроші не є тимчасово вилученими майном, оскільки дозвіл на їх вилучення прямо прописаний в ухвалі суду. Майно повертається не особі у якої вилучили, а власнику. Крім того, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Обговоривши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріли клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку у гаражному приміщенні в ГСК «Дачний», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Черемшини 2, а саме у боксах № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення вогнепальної зброї, конструктивних елементів, складових частин, механізмів та комплектуючих до вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, терміналів мобільного зв`язку з сім картами мобільних операторів зв`язку, які використовувались у кримінально-протиправній діяльності, записників та (або) нотатків з відомостями про кримінально-протиправну діяльність (т.п.1 а. 246).

Обшук було проведено 19 квітня 2018 року. У протоколі зазначено список майна, яке було вилучено (т.п.1а.247-251).

Постановами слідчого 19 вересня 2018 року (т.п.2 а.73-75) та від 29 вересня 2018 року (т.п.2 а.103-104), вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, та відповідно до приймального акту № 1001 від 19 вересня 2018 року (т.п.2 а.77) та квитанції № 00423 від 25 вересня 2018 року (т.п.2 а.105) - передані на зберігання до СУ ГУНП у м. Києві.

Таким чином, з наданих матеріалів вбачається, що в ході проведення обшуку 19 квітня 2018 року, дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема, грошових коштів, грошових та особистих активів, здобутих від здійснення протиправної діяльності, було прямо надано ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року, що вказує на те, вилучені кошти не мають статусу тимчасово вилученого майна.

Крім того, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Тільки вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. (Постанова ККС 28 серпня 2024 року 178/1051/22).

Отже системний аналіз ч.7 ст. 236 та ч.7 ст. 237 КПК України вказує на те, що законодавець не відносить до тимчасово вилученого майна речі, які вилучені законом з обігу.

Тому твердження обвинуваченого про те, що вилучене в гаражних боксах № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 майно є тимчасово вилученим майном, оскільки після їх вилучення слідчий не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, - є необґрунтованими. Зброя, що зберігається без дозволу, не може вважатися тимчасово вилученим майном і не потребує санкції слідчого судді для накладання на неї арешту (Постанова ККС від 28 серпня 2024 року справа 178/1051/22).

На підставі викладеного та, керуючись вимогами ст.ст. 100, 369-372 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про повернення майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1