Справа № 307/390/25
Провадження № 1-кс/307/341/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

02 червня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000057 від 01 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 01 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Так, ОСОБА_4 , за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та з невстановленою органом досудового розслідування групою осіб, під час дії воєнного стану, який введено в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (з подальшим продовженням Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, взяв участь у організації спроби незаконного перетину кордону України громадянина України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 . Так, 31 січня 2025 року, близько 20 години ОСОБА_9 , отримавши вказівку в телефонному режимі від невстановленої органом досудового розслідування особи, яка мала організувати його спробу незаконного перетину кордону, з корисливих мотивів, прибув в місто Мукачево Закарпатської області України, де сів в автомобіль марки «Tesla» з реєстраційним номером НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_7 , який його вже очікував та якому ОСОБА_9 за вказівкою вищевказаної невстановленої органом досудового розслідування особи, надав грошові кошти в сумі 2200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.01.2025 року, становило 92244,68 гривень. В подальшому, ОСОБА_7 привіз ОСОБА_9 в село Вонігово Тячівського району Закарпатської області та надавши вказівку сідати в інший автомобіль марки: «Renault Zoe», з державним номерним знаком НОМЕР_2 та сказати водію таксі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що послуги таксі вже оплачені та необхідно їхати маршрутом «УгляНересницяТячівготель «Світлиця», що в подальшому ОСОБА_9 було і зроблено та близько опівночі останній поселився у вказаному готелі. В подальшому, на наступний день, тобто 31.01.2025 року, близько полудня, ОСОБА_9 , за вказівкою невстановленої органом досудового розслідування особи та за отриманими від неї геолокаційними координатами, на автомобіль таксі марки «Renault Zoe», з державним номерним знаком НОМЕР_2 », під керуванням таксиста ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не був обізнаний з розробленим планом, приїхав у селище Тересва Тячівського району Закарпатської області, на вулицю Молодіжна, де його вже очікував ОСОБА_4 , який провів в підсобне приміщення, що на території земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_4 , в якому через щілини за допомогою бінокля почав спостерігати за працівниками державної прикордонної служби України, які несли службу з охорони державного кордону, при цьому надав ОСОБА_9 подальші вказівки, щодо подолання загороджувальних перешкод, та в подальшому перетину в незаконний спосіб державного кордону України із країною Румунією через течію річки «Тиса», при цьому показав ОСОБА_9 напрямок руху до неї. В подальшому, ОСОБА_9 , подолавши перешкоди та наблизившись до річки, усвідомивши, що вона глибока, а не як зі слів «переправників», мілководна, почав переписку з даного приводу з невстановленою органом досудового розслідування особою, яка вказала, що йому зателефонують та в подальшому дадуть засоби та знаряддя для перетину річки, особи, які допомагають їм у здійсненні перетину, при цьому, за вказівкою останньої особи, ОСОБА_9 надав геолокаційні координати свого місця знаходження. Близько через 10 хвилин після вказаної розмови, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 , який в ході розмови надав вказівки щодо перетину кордону та очікування особи, яка йому принесе засоби та знаряддя для перетину річки та кордону, при цьому надав вказівку надіслати геолокаційні координатами свого місця знаходження, що ОСОБА_9 зробив та за вказівкою невстановленої органом досудового розслідування особи сховався в кущах та за вказівкою продовжував очікувати, осіб, які мали принести засоби для подолання річки «Тиса», однак близько 21 години 31.01.2025 року, поблизу 269 прикордонного знаку, що знаходиться на околиці селища Тересва Тячівського району Закарпатської області України, на відстані 50 метрів від державного кордону України з Румунією, був затриманий працівниками прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_3 прикордонного загону, при спробі незаконного перетину Державного кордону України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів.

30 травня 2025 року слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідка, протоколами проведення слідчого експерименту, протоколом проведення впізнання особи та предметів за фотознімками, матеріалами виконання доручення працівниками оперативно-розшуковому відділу НОМЕР_3 окремого прикордонного загону та іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 ,вчинив тяжкий злочини, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, з конфіскацією майна, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що: підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній займався організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон та незважаючи на те, що на території України діє заборона на виїзд за кордон останній може незаконно поза межами пунктів пропуску перетнути кордон, у зв`язку з чим є наявний ризик переховування від органу досудового розслідування та суду; підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, допитані на стадії досудового розслідування та вказані особи не допитані у ході судового розгляду, у зв`язку з цим може на них впливати, а також впливати на інших співучасників злочину, у тому числі, які не встановлені на даний час органом досудового розслідування; підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, хоча останній є раніше не судимий, однак враховуючи те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері організації незаконного перетину кордону та у подальшому може продовжити протиправну діяльність.

Беручи до уваги викладене та враховуючи неможливість запобігання зазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.На даний час він фактично проживає в АДРЕСА_2 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо вказаного клопотання та просить суд відмовити в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник зазначив, що жодний із ризиків не існує, оскільки у слідчого немає законних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше. Крім того зауважив, що підозрюваному після травми на військовій службі ампутовано ногу і відповідно він немає можливості рухатися, що унеможливлює йому вчиняти будь-які дії з метою переховування чи вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Встановлено, що 30 травня 2025 року слідчим Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України та цього ж дня було вручено ОСОБА_4 .

Також встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, і за матеріалами провадження підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Крім того, досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, адже усвідомлює, що йому загрожує реальна міра покарання, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Також, судом під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 був учасником бойових дій та під час виконання обов`язків військової служби по захисту Вітчизни отримав вогнепальні осколкові сліпі поранення правої гомілки, а також травматичну ампутацію лівої стопи, МВТ, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_4 від 24 липня 2024 року №636А, довідкою про тимчасову непрацездатність від 31 липня 2024 року №7028, первинною медичною картою 0458/2024, виписним епікризом.

Беручи до уваги те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, враховуючи стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно наданого заперечення захисником до клопотання та пояснень ОСОБА_4 на даний час фактично проживає в АДРЕСА_2 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) у період з 22 по 6 годину не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками;

5) носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 29 липня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_4 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 03 червня 2025року.

Слідчий суддя ОСОБА_1