Справа № 953/9485/21
н/п 1-кс/953/4049/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000681 від 14.05.2021, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.06.2025 включно.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

В клопотанні слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю та не маючи законного джерела доходів, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення протиправним шляхом, приблизно з вересня 2020 року до березня 2021 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами з метою незаконного придбання права на майно.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 , реалізуючи спільний намір направлений на придбання права на майно шляхом обману, а саме права власності на частину будинку АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді незаконного набуття членами злочинної групи права власності на зазначену частину будинку, та бажаючи настання цих наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримав оригінал паспорту на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння частиною будинку, розташованого за вказаною вище адресою, за невстановлених слідством обставин передав ОСОБА_7 паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , для здійснення підроблення офіційного документу шляхом внесення до нього змін, що полягали у заміні фотокартки на першій та другій сторінці паспорту, з метою його подальшого використання при шахрайському заволодінні правом на нерухоме майно. У подальшому ОСОБА_5 за невстановлених слідством обставин отримав від ОСОБА_7 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , вже із зміненою у ньому фотокарткою ОСОБА_8 на фотокартку невстановленої особи.

Слідчий вказує, що 17.03.2021 приблизно о 14:20, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не були обізнані про злочинні наміри групи осіб щодо шахрайського заволодіння частиною будинку, прибули до офісу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 передав ОСОБА_10 завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із зміненою у ньому фотокарткою ОСОБА_8 на ОСОБА_10 , а також інші документи, необхідні, відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для посвідчення нотаріусом договору дарування 2/8 частини будинку АДРЕСА_2 , який укладався від імені ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_10 надала зазначений підроблений паспорт та документи на частину будинку нотаріусу ОСОБА_11 , ввівши тим самим в оману приватного нотаріуса.

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , поєднаних із використанням підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_8 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , яка є особою уповноваженою державою на вчинення юридично значущих дій стосовно майна, будучи введеною в оману та не будучи обізнаною про справжні злочинні наміри вищевказаних осіб, 17.03.2021 приблизно о 14:20 склала та посвідчила за № 283 договір дарування 2/8 частин з надвірними будівлями будинку АДРЕСА_2 , укладений від імені померлої на той час ОСОБА_8 , як дарувальника, та ОСОБА_9 , як обдаровуваного, якого завчасно підшукали та який був підконтрольний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Відомості про вказані дії нотаріусом ОСОБА_11 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано право власності на 2/8 частини з надвірними будівлями будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно із корисливих мотивів, шляхом обману з використанням завідомо підробленого документа незаконно набули право власності на майно, а саме 2/8 частин з надвірними будівлями будинку АДРЕСА_2 , які перебували у приватній власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартістю, згідно з довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна станом на 17.03.2021 312 000,00 (триста дванадцять тисяч) грн., що є великим розміром, та виконали всі дії які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.

В результаті вказаних незаконних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повинна була набути право власності на 2/8 частини будинку за вказаною адресою впродовж 6-ти місяців після відкриття спадкової справи відповідно до заповіту ОСОБА_8 №1244, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 , завдано матеріальні збитки на вище зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Крім того ОСОБА_5 , не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю та не маючи законного джерела доходів, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення протиправним шляхом, приблизно у кінці листопада 2024 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), вступив у злочинну змову з ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , з метою незаконного придбання права на майно.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи повторно та за попередньою змовою в групі з ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний намір, направлений на незаконне придбання права на майно шляхом обману, а саме: права власності на квартиру АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді незаконного набуття членами злочинної групи права власності на зазначену квартиру, та бажаючи настання цих наслідків, отримав шляхом відправлення через оператора транспортно логістичних послуг «Нова пошта» конверт від ОСОБА_14 , в якому містився оригінал паспорту на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 № НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння квартирою, розташованою за вказаною вище адресою, за невстановлених слідством обставин передав ОСОБА_7 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_3 , для здійснення підроблення офіційного документу шляхом внесення до нього змін, що полягали у заміні фотокартки на першій та другій сторінці паспорту, з метою його подальшого використання при шахрайському заволодінні правом на нерухоме майно.

У подальшому ОСОБА_7 отримавши від ОСОБА_5 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_3 , здійснив підроблення офіційного документу шляхом внесення до нього змін, що полягали у заміні фотокартки на першій та другій сторінці паспорту, з метою його подальшого використання при шахрайському заволодінні правом на нерухоме майно, а саме змінив у ньому фотокартку ОСОБА_15 на фотокартку заздалегідь контрольованої особи ОСОБА_16 , який не був обізнаний про злочинні наміри групи осіб щодо шахрайського заволодіння квартири.

26.02.2025 ОСОБА_5 , продовжуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом вищевказаною квартирою, отримав шляхом відправлення через оператора транспортно логістичних послуг «Нова пошта» конверт від ОСОБА_14 , в якому містились документи на зазначену квартиру, а саме: витяг з державного реєстру речових прав, картка платника податків на ім`я ОСОБА_15 , свідоцтво про право спадщини за законом №166, звіт з належної оцінки квартири АДРЕСА_4 на 23 арк., план квартири, довідка про зареєстрованих у приміщенні осіб, технічний паспорт квартири АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно із корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді незаконного набуття членами злочинної групи права власності на зазначену квартиру, та бажаючи настання цих наслідків, вирішили здійснити продаж зазначеної квартири з використанням засобів, які заздалегідь були пристосовані для вчинення злочину, а саме: підробленого паспорту власника майна, достовірно знаючи, що останній помер та з цією метою підшукували потенційного покупця.

Після цього підконтрольна особа ОСОБА_16 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи за спільною домовленістю, повинні були прибути до офісу приватного нотаріуса, де ОСОБА_16 , мав отримати від ОСОБА_7 завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_3 із зміненою у ньому фотокарткою ОСОБА_15 на фотокартку ОСОБА_16 , а також отримати від ОСОБА_5 інші документи на квартиру, отримані ОСОБА_5 від ОСОБА_14 , необхідні, відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . Надалі ОСОБА_16 , представляючись померлим власником квартири - ОСОБА_15 повинен був надати нотаріусу вищевказані документи, необхідні для укладення правочину, ввівши тим самим в оману потенційного покупця та нотаріуса.

Отже, ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 вчинили готування на незаконне набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 , яка перебувала у приватній власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вартістю, згідно з довідки про найбільш вірогідну ціну нерухомого майна станом на 29.11.2024 1 600 000,00 (один мільйон шістсот тисяч) грн., що є особливо великим розміром.

У випадку доведення злочину до кінця, протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, у власність якої відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України, повинна бути передана зазначена квартира, як відумерла спадщина, були би спричинені матеріальні збитки на вище зазначену суму.

27.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190 КК України, та вручено письмове повідомлення про підозру.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри обґрунтовується наступними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.05.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 , протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 29.06.2021, протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 08.07.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , протоколом огляду від 20.09.2021, протоколом огляду документів від 07.05.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , висновком експерта від 09.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_19 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_21 , протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_22 , протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.12.2024, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2025, протоколом обшуку від 05.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , впізнанням за участі свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , впізнанням за участі свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , впізнання за участі свідка ОСОБА_23 , протоколом огляду від 21.03.2025, протоколом огляду мобільного телефону від 21.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , впізнанням за участі свідка ОСОБА_16 .

Крім того, 27.03.2025 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25.05.2025 - включно.

Строк досудового розслідування кримінального провадження спливає 27.05.2025.

19.05.2025 постановою виконуючого обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців до 27.06.2025 року.

Сторона обвинувачення зазначає, що строк досудового розслідування закінчується 27.06.2025, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не уявляється можливим, у зв`язку з необхідністю: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки оціночно-будівельних експертиз, за необхідності призначити нові; з урахуванням висновків проведених вказаних судових експертиз , вирішити питання про перекваліфікацію кримінальних правопорушень, та в подальшому складання та вручення повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри згідно ст. 279 КПК України; завершити досудове розслідування, про що повідомити підозрюваних, та їх захисників; виконати в повному обсязі вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, із врахуванням об`ємів матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування;

Виконання вищевказаних процесуальних дій до спливу строку запобіжного заходу не виявляється можливим, а саме до 25.05.2025, але вони необхідні для встановлення обставин, які мають вкрай важливе значення для даного кримінального провадження.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважали, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в клопотанні та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи зменшити розмір застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, просила змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домащнього арешту чи зменшити розмір застави, оскільки визначений розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що У провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 27.03.2025 о 10:00 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та за ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190 КК України, тобто у готуванні до вчинення кримінального правопорушення у вигляді придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

27.03.2025 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25.05.2025 - включно.

19.05.2025 постановою виконуючого обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців до 27.06.2025 року.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 27.03.2025, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2025, у зв`язку з необхідністю необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки оціночно-будівельних експертиз, за необхідності призначити нові; з урахуванням висновків проведених вказаних судових експертиз , вирішити питання про перекваліфікацію кримінальних правопорушень, та в подальшому складання та вручення повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри згідно ст. 279 КПК України; завершити досудове розслідування, про що повідомити підозрюваних, та їх захисників; виконати в повному обсязі вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, із врахуванням об`ємів матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018), який є тяжким злочином та ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190 КК України, який особливо тяжким злочином. Санкція частини ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років. Санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та іншого підозрюваного, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, іншого підозрюваного існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного виконання процесуальних рішень у справі.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_5 має середню освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, покарання за вчинення яких, за умови визнання його винуватим, зокрема, передбачене у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 27.03.2025, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів, які б вказували на неможливість підозрюваного перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Крім того, щодо доводів захисника та підозрюваного про зменшення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 27.03.2025 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при визначенні розміру застави слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважав, що пропорційним та раціональним буде визначити підозрюваному ОСОБА_5 на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.

Тому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України слідчий суддя вважає також продовжити визначену на підставі ухвал слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_5 суму застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 38 (тридцять вісім) днів до 27 червня 2025 року включно.

Визначити суму застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № 953/9485/21, н/п 1-кс/953/4049/25) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 , зокрема, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 27 червня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1