10.06.2025
Справа № 401/1817/25;
Провадження № 1-кс/401/584/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року місто Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з особистим кабінетом прокурора та захисника, клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, яка має 4-х повнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-02.04.2021 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки;

-19.09.2024 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 08 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2025 року старший слідчий СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 .

Із змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.121 КК України, тобто в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

08 червня 2025 року, близько 11 годин 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 , користувачем якого є ОСОБА_10 , де в той час перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

У подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в приміщенні літньої кухні вищезазначеного домоволодіння, де спільно вжили, приблизно 0,5 літрів горілки та 0,5 літрів коньяку. Після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_8 почав висловлювати на адресу ОСОБА_11 своє обурення через те, що останній ймовірно здійснив крадіжку срібної сережки, що належала ОСОБА_9 . Будучи незадоволеним відповіддю ОСОБА_11 , ОСОБА_8 підійшов до останнього та вдарив по обличчю від чого ОСОБА_11 впав на підлогу.

В цей час, у ОСОБА_6 , яка була обурена поведінкою ОСОБА_11 , який заперечував свою причетність до крадіжки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні літньої кухні вищевказаного домоволодіння, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на меті заподіяння смерті іншій людині, підійшла до ОСОБА_11 , який в цей час лежав на підлозі кімнати літньої кухні та умисно нанесла йому не менше трьох потужних, цілеспрямованих ударів лівою ногою у область голови та не менше трьох потужних, цілеспрямованих ударів лівою ногою у область грудної клітини з правої та лівої сторони.

В результаті умисних протиправних дій, ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження у вигляді перелому грудної клітини та множинних переломів ребер, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент заподіяння, внаслідок яких ОСОБА_11 через деякий час помер за вище зазначеною адресою.

08 червня 2025 року, о 20 годині 12 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

09 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вина ОСОБА_6 обґрунтовано повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи, що підозрювана не працююча, постійного джерела заробітку не має, схильна до асоціальної поведінки та вчинення нових злочинів, злочин вчинила в період іспитового строку, чітко усвідомлює, що вона вчинила тяжкий злочин та з метою уникнення від відповідальності за злочин, за вчинення яких передбачено покарання виключно позбавлення волі, на строк від 7 до 10 років, дає підстави вважати, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування, знищуватиме, ховатиме або спотворюватиме будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинить інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання повністю.

Захисник підозрюваної, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за її фактичним місцем проживання, оскільки сторона обвинувачення не довела актуальність визначених нею ризиків.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника, заперечувала проти клопотання слідчого, мотивуючи тим, що втікати наміру не має та взагалі заперечує свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинили смерть останнього, вказуючи, що ці дії вчинено ОСОБА_8 .

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваної, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню, за наступних обставин.

Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечним для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, відповідальність за який відповідно до ч.2 ст.121 КК України передбачено виключно у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 2 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання можливості переховуватися останній від органів досудового розслідування та суду, знищувати, ховати або спотворювати будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При цьому, такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваної домашній арешт недоцільно, оскільки не відомо хто є власником домоволодіння, де мешкала до затримання підозрювана, та чи погоджується власник житла на відбуття такого виду запобіжного заходу підозрюваною. На думку слідчого судді, навіть домашній арешт не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

З врахуванням цих обставин та тяжкості покарання за злочин, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, вважає, що прокурором та слідчим доведено повністю ризики передбачені ст.177 КПК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 08.04.2025 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, виявлено труп потерпілого ОСОБА_11 та вилучено речові докази;

-постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08.06.2025;

-протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 08.06.2025;

-протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 08.06.2025;

-довідкою про причину смерті від 08.06.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 09.06.2025 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України віднесено до тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2 , 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, суд не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Будь яких інших доказів, які беззаперечно б давали можливість застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, підозрюваною суду не надано, тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

При цьому суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п.28 рішення «Плешков проти України» (заява N 37789/05) ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.

Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.ст.177, 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який рахувати починаючи з 20 години 12 хвилин 08 червня 2025 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 06 серпня 2025 року о 20 годині 12 хвилин.

В задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1