УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений зазначає, що з рішенням суду не згоден. Звертає увагу, що основним покарання був штраф, який був ним сплачений, а позбавлення або обмеження волі, а тому суд необґрунтовано дійшов до висновку про відсутність сумлінного ставлення до праці засудженого, не врахував його похилий вік. Вказує, що судом не було встановлено жодних обов`язків, які б він порушив. Стверджує, що своєчасно з`являвся до органу пробації, надавав пояснення, протягом 2023-2024 років активно приймав участь у громадській діяльності ГО «Українське об`єднання моряків», оскільки сам за фахом є військовим моряком, за його участі організація надавала активну допомогу, зокрема ВМС.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту на 3 роки, призначеного вироком Приморського районного суду міста Одеси від 11.04.2023.

Ухвалою суду, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд дослідивши матеріали провадження та матеріали особової справи, зробив висновок про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, що є однією з необхідних умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, єдиною і достатньою підставою умовно - дострокового звільнення ( крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення слід враховувати не тільки поведінку засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочинів, вчинених засудженим.

З матеріалів справи, встановлено, що вироком Приморського районного суду міста Одеси від 11.04.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 400 000 грн з позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту на 3 роки, без конфіскації майна. 11.05.2023 вказаний набрав законної сили та був направлений для виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, а в подальшому до Інгульського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, що є однією з необхідних умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, оскільки засуджений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, також він не має інвалідності чи існують інші обставини, які унеможливлюють виконання ним будь-якої роботи, яка могла б свідчити про його сумлінне ставлення до праці.

Також ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції, не було надано будь-яких доказів того, що засуджений залучається до суспільно-трудової діяльності або виконує іншу роботу на благо територіальної громади або бере активну участь у громадському та суспільному житті, пов`язану із виконанням певної трудової діяльності, що свідчило б про його сумлінне ставлення до праці та підтверджувало його виправлення.

Твердження апелянта про те, що він протягом 2023-2024 років активно приймав участь у громадській діяльності ГО «Українське об`єднання моряків», є голослівними та не підтверджуються будь-якими фактичними даними.

Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_5 сформованої правослухняної поведінки та не доведення свого виправлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про нестабільність процесу виправлення засудженого протягом всього періоду відбування покарання та неготовність його до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим ухвалив рішення у відповідності з вимогами статті 81 КК України та статей 537, 539 КПК України.

Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає, а відтак і для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Інгульського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді