Справа №949/1105/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 19 квітня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіти вищої, працюючого водієм ТОВ "ГЛОБАЛ ЛОГІСТИК ЛТД",одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, раніше несудимого, громадянина України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою отримання права керувати транспортним засобом, через невстановлену дізнанням особу в 2023 році, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи за адресою свого місця проживання в месенджері "Фейсбук" натрапив на оголошення про отримання посвідчення тракториста-машиніста. Після чого ОСОБА_4 здійснив оплату даних послуг в сумі 5000 гривень, тим самим придбав посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, діючи умисно, протиправно, з особистих мотивів, з метою отримання права керування транспортним засобом. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій - отримання підробленого офіційного документа (посвідчення тракториста-машиніста), ОСОБА_4 надав невстановленій досудовим розслідуванням особі особисті анкетні дані та копії особистих документів, чим вчинив виготовлення завідомо підробленого офіційного документа.

У подальшому, в 2023 році, точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці, часі та даті, діючи з корисливим мотивом, виготовила підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста, яке є необхідне для керування транспортним засобом та видається у встановленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , в яке внесла анкетні дані ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу, згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області встановлено, що згідно уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи "AGROTECH", посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 29 вересня 2023 року, громадянину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалося.

Відповідно висновку експерта від 05 травня 2025 року №СЕ-19/118-25/6691-ДД, бланк посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером документа НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в аналогічному обігу на території України за способами друку та елементами захисту.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у пособництві у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 18 квітня 2025 року близько 19 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , який перебував в с. Соломіївка Сарненського району, було зупинено працівниками поліції. В подальшому ОСОБА_4 пред`явив посвідчення тракториста-машиніста. У ході перевірки, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вказаний час, дату та місці, діючи умисно, протиправно, з особистих мотивів, ОСОБА_4 пред`явив працівникам поліції для перевірки посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тим самим ОСОБА_4 надав завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста, яке здатне спричинити наслідки правового характеру та може бути використане, як документ, що видається повноважними і спеціальними закладами в системі територіальних органів - Держпродспоживслужбами.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та ствердив, що дійсно у 2023 році він хотів працевлаштуватися, а для цього йому необхідне було посвідчення тракториста-машиніста. Натрапивши на оголошення про отримання посвідчення тракториста-машиніста, він здійснив оплату даних послуг та надав невстановленій особі особисті анкетні дані та копії особистих документів, а тому згодом отримав вказане посвідчення. 18 квітня 2025 року, перебуваючи в с. Соломіївка, він був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. У ході перевірки документів, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, він пред`явив для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 29 вересня 2023 року на його ім`я.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 надав на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані обвинуваченого, а також, враховуючи обставини справи, просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання: за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та на підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання призначених покарань, просив суд визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, як пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання та використання завідомо підробленого документа, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, його характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП "Дубровицька міська лікарня".

Обставинами, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає те, що обвинувачений вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також суд враховує практику Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові по справі №634/609/15-к від 01 лютого 2018 року, згідної якої поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання "може", "вправі"; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема "особа винного", "щире каяття" тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 Кримінального кодексу України), визначенні "інших обставин справи", можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 Кримінального кодексу України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфікуються його дії, а саме: за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та на підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обиралися.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень);

- за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. (шістсот вісімдесят гривень).

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази: бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено із автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1