Провадження № 1-кс/369/2272/25
УХВАЛА

29.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 26.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий.

Клопотання обґрунтоване тим, що до відділення поліції №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 25.07.2025 приблизно о 23:00 годині за адресою: Київська обл., Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1а невстановлена особа здійснила напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, в умовах воєнного стану щодо ОСОБА_5

26.07.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході проведення особистого обшуку якого виявлено та вилучено:

мобільний телефон «Redmi Note 9», ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який належить останньому;

шнурки з кросівок в кількості 2 шт.

Виявлені та вилучені в ході особистого обшуку предмети є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 26.07.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному проваджені.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою відповідно до п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх знищенню.

Перелік і види майна, що належить арештувати:

мобільний телефон «Redmi Note 9», ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який належить останньому;

шнурки з кросівок в кількості 2 шт.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

У зв`язку із вище викладеним із органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом та знаряддям злочину, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання слідчий та особа, щодо майна якої розглядається клопотання, не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Слідчий надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов висновку про можливість його задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

До клопотання були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення кримінального порушення, вказаного в клопотанні, про причетних осіб, а також про власника вищевказаного майна.

Оскільки судом встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, клопотання про арешт майна подано у строк, передбачений законом, вказані в клопотанні речі та документи є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а комп`ютерні системи та їх частини є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та, крім того, існують обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження у користуванні та розпорядженні призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділення ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 26.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмети, а саме: мобільний телефон «Redmi Note 9», ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; шнурки з кросівок в кількості 2 шт.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1