ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/256/24

Провадження № 11-кп/820/611/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

представника цивільного

відповідача

ТОВ «Ситний двір 2004» ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ «Ситний двір 2004» на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0001157, внесеному до ЄРДР від 24.07.2023 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України та призначено покарання три роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки.

Цивільний позов ОСОБА_7 , поданий в її інтересах, а також в інтересах малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 250000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3336 грн., всього - 253336 грн. А також на користь ОСОБА_7 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_12 , моральну шкоду в сумі 250000 грн. кожній.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситний Двір 2004" на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 250000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3336 грн., всього - 253336 грн. А також на користь ОСОБА_7 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_12 , моральну шкоду в сумі 250000 грн. кожній.

В задоволенні решти цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 300000 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1328 грн. - відмовлено,

в с т а н о в и л а:

Обставини, вчинення кримінального правопорушення, встановлені апеляційним судом.

За вироком суду, 11 травня 2021 року близько 08.00 годин обвинувачений ОСОБА_10 , за попередньою усною домовленістю з ОСОБА_13 , який являється користувачем спеціального вантажного автокрану "10-20 Т-С" марки "ЗИЛ 133 ГЯ", державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув на територію ПАТ "Сільгосптехніка", що розташоване по вул.Шевченка,115 в м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, для транспортування вищезгаданого автокрану з м.Дунаївці Хмельницької області в м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області.

В той же день ОСОБА_14 , який перебував у трудових відносинах з ТОВ "Ситний Двір 2004", приїхав на вказану територію ПАТ "Сільгосптехніка" на автомобілі "МАZ 543205-226", шасі № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , до якого був прикріплений спеціалізований напівпричіп Н/ПР, платформа - Е, марки "Bartoletti", шасі № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

Близько 15.00 годин ОСОБА_14 домовився з обвинуваченим ОСОБА_10 про навантаження непрацюючого трансформатора за допомогою спеціального вантажного автокрану на напівпричіп автомобіля "МАZ".

При цьому, обвинувачений ОСОБА_10 мав посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій "А1", "А", "В1", "В", "С1", "С" та мав посвідчення кранівника № 64, видане 17 липня 1982 року, яке отримав по закінченню проходження навчання у Кам`янець-Подільському професійно-технічному училищі № 6. В період часу з 1994 року по 2001 рік обвинувачений ОСОБА_10 працював на малому підприємстві "Партнер" на посаді кранівника, де щорічно проходив перевірки знань правил безпечної експлуатації, та востаннє проходив таку перевірку 19 травня 2001 року.

Проте, 11 травня 2021 року близько 15.15 годин обвинувачений ОСОБА_10 , не перебуваючи ні з ким у будь-яких трудових відносинах, а відтак - діючи на власний розсуд та ризик, проявляючи злочинну недбалість, яка виразилась в тому, що він не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді смерті іншої особи, хоча повинен був і міг їх передбачити, враховуючи специфіку виконуваних робіт, в порушення вимог пунктів 1, 2 глави 4 розділу V Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 19 січня 2018 року № 62 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 лютого 2018 року за № 244/31696, встановив спеціальний вантажний автокран "10-20 Т-С" марки "ЗИЛ 133 ГЯ" для роботи поблизу повітряної лінії електропередач ЛЕП - 10 кВ та приступив до виконання робіт без наряду-допуску відповідальної за виконання робіт організації та без цільового інструктажу з охорони праці від відповідальної посадової особи, що полягало у перенесенні за допомогою стріли вказаного автокрана непрацюючого трансформатора на напівпричіп марки "MAZ", який розташовувався поруч, розуміючи при цьому та нехтуючи тим, що ОСОБА_14 в порушення вимог пунктів 3.20, 3.35 Інструкції з охорони праці № 86 для водія автотранспортних засобів, затвердженої наказом ТОВ "Ситний Двір 2004" від 16 червня 2019 року № 9711, перебував на напівпричепі та підтримував трансформатор з метою встановлення його у належному місці, тобто перебував у зоні дії небезпечного виробничого фактора. Під час руху стріли обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи за кермом зазначеного спеціального вантажного автокрану, допустив доторкання стропами крану до проводів лінії електропередач, внаслідок чого ОСОБА_14 отримав ураження електричним струмом та помер на місці події.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнаний судом винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст.119 ч.1 КК України у вбивстві, вчиненому через необережність.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ТОВ «Ситний двір 2004» просить змінити вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року в частині часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_7 , пред`явлений від неї особисто, а також від імені та в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вважає, що в рамках даного кримінального провадження обвинувачується виключно ОСОБА_10 , а ТОВ «Ситний двір 2004» не несе цивільної відповідальності за шкоду, яка була ним завдана, а тому з огляду на приписи ст. 128 ч. 1 КПК України, товариство не може бути цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні. Це також підтверджується і тим, що жодні кримінальні провадження щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке пов`язане із смертю ОСОБА_14 , відносно посадових осіб ТОВ «Ситний двір 2004» не здійснюються. Також відсутні будь-які інші нормативні документи, які є доказами притягнення даних осіб до відповідальності.

Зазначає, що позивачем ОСОБА_7 на надано суду належних, допустимих доказів того, що їй була завдана моральна шкода, яка була пов`язана з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю саме ТОВ «Ситний двір 2004», оскільки відсутній причинний зв`язок між шкодою та протиправними діями роботодавця, а також вини останнього в заподіянні шкоди.

Окрім того, стороною обвинувачення встановлено порушення нормативних вимог з охорони праці не тільки в діях особи - ОСОБА_10 , який взагалі не має ніякого відношення до ТОВ «Ситний двір 2004», оскільки не перебуває з ним у трудових відносинах, так і у діях загиблого - ОСОБА_14 , що виключає наявність причинного зв`язок між шкодою та протиправними ми роботодавця, а також вину.

Звертає увагу колегії суддів на те, що згідно п. 8 Акту форми Н-1 встановлено, ОСОБА_10 як такий, що самовільно з власної ініціативи встановив кран та почав виконувати вантажо- підіймальні роботи під ЛЕП-10 кВ, чим порушив вимоги розділу VII - вимоги безпеки щодо використання обладнання, глави 4 - виконання робіт вантажо-діймальними кранами та мобільними підйомниками поблизу ВРЗУ і в охоронних зонах ПЛ та їх відгалуженнях, «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання. А тому, порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці були допущені ОСОБА_10 (який не є працівником ТОВ «Ситний двір -2004»), а жодних порушень з боку ТОВ «Ситний двір 2004» не встановлено, що унеможливлює покладення на нього будь-якої відповідальності.

Також зазначає, що ОСОБА_14 отримав завдання від завідувача машинного двору ОСОБА_15 на автомобілі перевезти (транспортувати) демонтований трансформатор та доставити на території підприємства ТОВ «Ситний двір 2004».При цьому, поставлене завдання включало виключно здійснення перевезення та доставку. Жодних вказівок про необхідність здійснення навантаження самостійно надано не було, оскільки воно мало проводитись вилковим навантажувачем, особою, яка має відповідні знання та допуски. Після прибуття до місця саме мав бути проведений комплекс заходів з метою відключення ЛЕП. Прибувши до місця знаходження трансформатора ОСОБА_14 , за власною ініціативою залучив обвинуваченого Яворського, який не є працівником ТОВ «Ситний двір 2004» для проведення завантаження з використанням автокрану ЗІЛ, що і стало причино настання цього випадку.

Апелянт зазначає і про те, що стягнутий з ТОВ «Ситний двір -2004» розмір моральної шкоди на користь потерпілих у загальному розмірі 750 000грн., за умови доведеності факту вчинених дій ОСОБА_14 , які знаходяться у причинному зв`язку із настанням смерті, є завищеним та не відповідає засадам розумності.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 у своїх запереченнях на апеляційну скаргу вважає, що вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року є справедливим, повним, та просить залишити його без змін.

Позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Ситний двір -2004» ОСОБА_9 підтримав апеляційні вимоги, що викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити. Потерпіла ОСОБА_7 , її представник ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_5 заперечували проти апеляційних вимог цивільного відповідача.

Мотиви суду з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, установлених судом першої інстанції, а також правильності кваліфікації його дій за ст.119 ч. 1 КК України, апеляційний суд не перевіряє, оскільки сторона захисту вирок не оскаржує.

При вирішенні апеляційних вимог цивільного відповідача колегія суддів виходить з положень ст. 128 КПК України, за якою особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуальногокодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За приписами статей 91, 374 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню, а в обвинувальному вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Отже, під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників і характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зазначити докази якими вона підтверджується. У рішенні суд повинен навести розрахунок присуджених сум для відшкодування матеріальної шкоди.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди суд вимог процесуального закону не дотримався.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК, ОСОБА_14 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та його смерть знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявним у нього у вигляді кратероподібної форми садном з підритими сіро-коричневими потовщеними краями - електромітки на долоневій поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кисті.

З метою відшкодування завданої моральної шкоди потерпіла ОСОБА_7 , діючи від себе особисто, а також від імені та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пред`явила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 та ТОВ "Ситний Двір 2004", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цивільного позивача - Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці в Хмельницькій області, про стягнення солідарно з обвинуваченого ОСОБА_10 та ТОВ "Ситний Двір 2004" на користь цивільних позивачів моральної шкоди в сумі 1800000 грн. (цивільний позов - т.1 а/с 28 - 32, а/с 195 - 196).

За результатами судового розгляду суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги потерпілої, постановив стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 250000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3336 грн., всього - 253336 грн. А також на користь ОСОБА_7 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_12 , моральну шкоду в сумі 250000 грн. кожній. Окрім цього, ухвалено стягнути з ТОВ "Ситний Двір 2004" на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 250000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3336 грн., всього - 253336 грн. А також на користь ОСОБА_7 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_12 , моральну шкоду в сумі 250000 грн. кожній.

Приймаючи рішення по справі в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , суд вирішив правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, які виникли між потерпілою та роботодавцем її загиблого чоловіка з ТОВ "Ситний Двір 2004", що суперечить положенням ст. 128 КПК України. Підприємство ТОВ "Ситний Двір 2004" не є юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого ОСОБА_10 . Такі правовідносини не підлягають вирішенню у межах кримінального провадження, що чітко визначено положеннями ст. 128 КПК України, отже вирок суду в частині вирішення цивільного позову до відповідача ТОВ "Ситний Двір 2004" постановлено з порушенням вимог КПК України.

Враховуючи, що судове рішення в частині вирішення цивільного позову, зокрема стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_10 не оскаржується, апеляційний суд, вважає доцільним скасувати вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до ТОВ "Ситний Двір 2004" про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ «Ситний двір 2004» задовольнити частково.

Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року ухвалений щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , яка діє від себе особисто, а також від імені та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ТОВ "Ситний Двір 2004" про відшкодування моральної шкоди, - скасувати.

Призначити новий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , яка діє від себе особисто, а також від імені та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ТОВ "Ситний Двір 2004" про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року ухвалений щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3