УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000611 від 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України.

04.07.2025 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 направив заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000611.

27.06.2025 постановою слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви.

Водночас, на переконання адвоката вказане рішення є необґрунтованим та передчасним, а тому просив слідчого суддю його скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та заявник ОСОБА_3 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити та скасувати постанову слідчого.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000611 від 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України.

04.07.2025 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 направив заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000611.

27.06.2025 постановою слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви.

Так, слідчий у постанові послався на те, що на даний час не здобуто доказів які з достатністю свідчили про спричинення ОСОБА_3 будь якого виду шкоди, що передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України. Крім того, слідчим також зазначено, що із поданих заяв не можливо визначити в чому саме полягала шкода спричинена ОСОБА_3 .

Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000611.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів адвоката ОСОБА_4 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Враховуючи вищевикладене, постанова слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України, підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Разом з цим, в своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 також просить зобов`язати виконати вимоги ст. 55 КПК України відносно ОСОБА_3 , однак згідно вимог процесуального закону, зокрема, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про зобов`язання слідчого вчинити конкретні рішення за наслідками розгляду заяви/клопотання/скарги учасника кримінального провадження, що було би втручанням без законних на те підстав у повноваження слідчого, скарга в частині зобов`язання слідчого виконати вимоги ст. 55 КПК України відносно ОСОБА_3 не ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 91, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000611, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 426 КК України.

У задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1