Справа №: 343/987/23
Провадження №: 1-кп/343/59/25
У Х В А Л А

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

05 червня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження № 1-кп/343/59/25, справа № 343/987/23, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000257 від 01.12.2022, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

02 червня 2025 року на електронну адресу суду прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке завчасно направлено обвинуваченому.

Клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 02 грудня 2023 року він у порядку ст. 208 КПК України затриманий. Цього ж дня йому оголошено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. 25 квітня 2023 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 направлено до Долинського районного суду Івано-Франківської області. Щодо останнього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, згідно зі ст. 12 КК України, є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжуються і на даний час, оскільки ОСОБА_5 може:

- п. 1 - переховуватись від суду, так як він усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним особливо тяжкий злочин, окрім того ОСОБА_5 раніше судимий за ч. 3 ст. 408 КК України;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 ніде офіційно не працевлаштований, в минулому судимий.

У зв`язку з наведеним, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представниця потерпілого підтримала позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив змінити такий на цілодобовий домашній арешт за його місцем проживання чи місцем проживання дружини, оскільки всі ризики, наведені прокурором, грунтуються на припущеннях, а досліджені в судовому засіданні докази підтверджують його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на такий, що не пов`язаний з утриманням під вартою, оскільки перебування останнього під вартою, його голодування негативно відбивається на його стані здоров`я. У нього є постійне місце проживання, а тому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить запобігання наведеним ризикам.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши письмові докази, вважає, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 22 червня 2025 року, однак судове слідство з розгляду даного провадження триває, ризики продовжують існувати, тому клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти життя, за який, у разі визнання його винуватим, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за нього, тому ризик втечі для нього може бути менш небезпечним, ніж призначене покарання і його відбування.

ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказує те, що він не має джерел, а відповідно і стабільного доходу, оскільки офіційно не працював, позбавлений батьківських прав відносно сина, таких прав позбавлена і мати хлопчика, з якою він зареєстрував шлюб, перебуваючи під вартою, а тому недостатні підстави для вказівки на міцність соціальних зв`язків.

Існує також висока вірогідність, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вживаючи заходи з метою його затягування.

Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Однак у переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Суд вважає необгрунтованими доводи обвинуваченого про відсутність підстав щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання прокурор довів об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 , а суд перевірив наявність ризиків, визначених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною ж захисту не надано суду достатніх даних на підтвердження гарантій запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які свідчать про можливість їх уникнення шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини. Посилання на наявність постійного місця проживання в обвинуваченого також не може лягти в основу зміни запобіжного заходу, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 до затримання перебував то за межами області (на заробітках), то ночував у знайомих, однак ні за місцем проживання теперішньої дружини, в якої є діти від першого шлюбу, які проживали з її батьками, ні за своїм місцем реєстрації, де залишився проживати його син з його батьками, відносно якого він позбавлений батьківських прав, разом зі своєю на той час співмешканкою не проживав через неприязні відносини його батьків з останньою.

Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Також під час вирішення даного клопотання судом було враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, те, що даний злочин є особливо тяжким, міцність соціальних зв`язків; відсутність постійного місця роботи, майновий стан обвинуваченого.

Судом приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 має середню спеціальну освіту, зареєстроване місце проживання, проте вказані обставини не можуть беззаперечно гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим вище ризикам у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу прокурор довів, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Доводи ж сторони захисту про застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не переважають вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенню перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого у процесуальних діях, які необхідно провести у межах розгляду судом кримінального провадження і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, а також те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно нього спливає, тривалість розгляду кримінального провадження у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення не виходить за межі розумного строку, на даний час судове слідство триває, призначена повторна судово-медична експертиза, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу на даний час не в змозі гарантувати його належну поведінку. Обраний запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, а його продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, узгоджується з п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10.05.2011, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Жоден із інших альтернативних запобіжних заходів не в змозі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, уникненню ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та виправдовують його подальше тримання під вартою. Тому суд вважає, що є достатні підстави для того, щоб клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, ст. 177, 196, 197, 199, 205, 376, 395, 532, 534 КПК України та керуючись ст. 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів - до 03 серпня 2025 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу для виконання направити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)", м. Івано-Франківськ.

Контроль за виконанням ухвали в частині продовження строку тримання під вартою покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3