Справа № 214/7469/19
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про повернення застави

12 червня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, кримінальне провадження №0000672, внесене до ЄРДР 30 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні захисником ОСОБА_8 було заявлено клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 , про повернення останньому внесену його батьком ОСОБА_9 заставу у розмірі 153680 грн., в обґрунтування якого послався на те, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та було визначено розмір застави в сумі 153680 грн., яку 18 червня 2019 року на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області було внесено батьком обвинуваченого ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_9 його спадкодавцем став обвинувачений ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.11.2024 року

Оскільки діючий відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід застава, припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на який його було обрано та оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не порушує обов`язків, покладених на нього судом, останньому слід повернути заставу.

Також захисник послався на те, що застава була внесена батьком обвинуваченого, якого було вбито під час окупації у Херсонській області.

Інші обвинувачені та захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 не заперечували, прокурор при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та було визначено розмір застави в сумі 153680 грн.

18 червня 2019 року на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області було внесено визначену судом заставу у розмірі 153680 грн. батьком обвинуваченого ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть від 18.11.2022 року, заставодавець ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 прийняв спадщину після свого батька ОСОБА_9 , яка складалась із грошових коштів у сумі 153680 грн., який останній свого часу вніс у якості застави за свого сина ОСОБА_5 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 довів перед судом підстави з їх належним підтвердженням, які дають йому право на отримання застави замість померлого заставодавця у разі задоволення судом даного клопотання, поданого його захисником.

Між тим, застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку і є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року №15 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2012 року №27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, то вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому за наведених обставин суд приходить до висновку, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання ним процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження захисника, що запобіжний захід застава, припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

Доводи захисника про виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні.

Посилання захисника на те, що застава була внесена іншою особою заставодавцем, якого було вбито під час окупації у Херсонській області, також не є підставою для повернення застави.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 182, 201, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10