Справа № 638/8273/25
Провадження № 1-кс/638/1439/25
УХВАЛА

Іменем України

09 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року.

В обґрунтування скарги представник посилається на те, що адвокат ОСОБА_3 - представник потерпілої особи адвоката ОСОБА_4 звернувся до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення стосовно ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 397 КК України.

19.11.2020 року на підставі зазначеної заяви були внесені відомості до ЄРДР та зареєстроване кримінальне провадження 0003695 за ч. 2 ст. 397 КК України.

30.12.2022 року органом досудового розслідування (дізнання) було винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження.

30.04.2025 року копія постанови дізнавача від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження № 0003695 була отримана заявником (адвокатом ОСОБА_3 ) як додаток до відповіді ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, датованої 11.04.2025 за № 76а/3/119-60/11-2025 і відправленої згідно поштового штемпеля на конверті 22.04.2025 року.

Заявник вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною та необґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, дізнавач закриваючи кримінальне провадження помилково вважав, що кримінальне правопорушення вчинено стосовно адвоката ОСОБА_3 , а саме у тексті оскаржуваної постанови викладено фабулу, згідно якої службова особа з використанням службового становища здійснила перешкоду до здійснення правомірної діяльності адвоката ОСОБА_3 (причому навіть допущена помилка в прізвищі адвоката).

Разом з тим, зазначене не відповідає дійсності. Адвокат ОСОБА_3 є тільки заявником, в той час як вказані злочинні дії вчинені відносно адвоката ОСОБА_4 , представником якого є адвокат ОСОБА_3 .

Відтак рішення дізнавача про закриття кримінального провадження у зв?язку з відсутністю заподіяної шкоди винесене не стосовно тієї особи, якій насправді заподіяно шкоду - тобто ОСОБА_4 , а зовсім іншої особи - адвоката ОСОБА_3 , який є у даному випадку тільки заявником. Зазначене, між іншим, також доводить, що дізнавачем взагалі не проводилися будь-які дій зі з?ясування дійсних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Натомість, як випливає із заяви про вчинення кримінального правопорушення, 13.05.2020 року саме адвокатом ОСОБА_4 було отримано вимогу № 70-02/3-2455 від 04.05.2020 року Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (згодом - Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України) щодо надання інформації стосовно клієнта адвоката ОСОБА_4 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Рестріелт». Згідно вказаної вимоги Харківське обласне територіальне відцілення Антимонопольного комітету України на підставі ст. 22, 22 ЗУ «Про Антимонопольний комітет України» зобов?язало адвоката ОСОБА_4 надати зазначену в переліку інформацію та документи, що свідчить про те, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у вимозі № 70-02/3-2455 від 04.05.2020 року вимагає Адвоката надати інформацію щодо Клієнта - ТОВ «АН «Рестріелт», що є адвокатською таємницею.

Зважаючи на викладене, адвокат ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про визнання протиправною та скасування вищевказаної вимоги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за № 70-02/3-2455 від 04.05.2020 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.04.2021 у справі № 922/1865/20 позовні вимоги адвоката ОСОБА_4 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за № 70-02/3-2455 від 04.05.2020 року.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2021 у вищевказаній справі рішення суду першої інстанції залишено без змін як законне та обгрунтоване.

При судом у відповідному рішенні було прямо зазначено таке: «...Суд доходить висновку, що звернувшись до позивача із вимогою № 70-02/3-2455 від 04.05.2020 року відповідач допустив порушення гарантій адвокатської діяльності позивача, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адьокатську діяльність», відповідно до якого забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об?єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею».

Незважаючи на те, що вказані судові рішення та інші документи додані до заяви про вчинення кримінального правопорушення, дізнавачем всупереч вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України у оскаржуваній постанові жодної оцінки цим обставинам і документам не надано.

Окрім того, оскаржувана постанова є суперечливою. Так, закриваючи кримінальне провадження дізнавач посилається на відсутність складу злочину у діях службових осіб Антимонопольного комітету України, тобто підставу для закриття кримінального провадження, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак далі дізнавач вказує, що дії відповідних посадових осіб не є кримінальним правопорушенням внаслідок ч.2 ст.11 Кримінального Кодексу України, тобто внаслідок малозначності. Разом з тим у разі малозначності склад кримінального правопорушення є наявним. Відтак з оскаржуваної постанови незрозуміло, чи склад злочину все ж встановлений, проте винних осіб слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.11 КК України (малозначність), чи склад злочину відсутній взагалі.

Водночас, як напряму випливає з оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0003695 взагалі не було вчинено жодних необхідних для встановлення істини процесуальних дій й жодні дійсні обставини провадження не досліджувалися й не встановлювалися - в оскаржуваній постанові вказавши на проведення цілого комплексу таких дій і приготувавшись їх перелічити після слів «а саме» дізнавач залишив після цього «а саме» і двокрапки просто пусте місце, зайвий раз підтвердивши, що жодних процесуальних дій у межах кримінального провадження № 0003695 вчинено не було.

З урахуванням викладеного, відсутність в діянні посадових осіб Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (згодом - Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України) складу кримінального правопорушення не могла бути встановлена.

На підставі зазначеного, заявник просить суд постанову дізнавача Сектору дізнання Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.12.2022 про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України скасувати, а кримінальне провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року направити до Сектору дізнання Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області для організації проведення подальшого досудового розслідування.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії, бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

20.11.2020 року за заявою адвоката ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за № 0003695 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до пункту 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо закриття кримінального провадження.

Під час розгляду встановлено, що 30.12.2022 року дізнавачем СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20.11.2020 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, дізнавач закриваючи кримінальне провадження зазначив, що службова особа з використання свого службового становища здійснила перешкоду до здійснення правомірної діяльності адвоката ОСОБА_3 .

Разом з тим, адвокат ОСОБА_3 є тільки заявником, в той час як вказані злочинні дії вчинені відносно адвоката ОСОБА_4 , представником якого є адвокат ОСОБА_3 .

Отже, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження винесене не стосовно тієї особи, якій насправді заподіяно шкоду - тобто ОСОБА_4 , а зовсім іншої особи - адвоката ОСОБА_3 , який у даному випадку є тільки заявником.

Також, як встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 05.04.2021 року у справі № 922/1865/20 та постановою Верховного суд від 26.10.2021 року у справі № 922/1865/20, звернувшись до позивача із вимогою № 70-02/3-2455 від 04.05.2020 року відповідач допустив порушення гарантій адвокатської діяльності позивача, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адьокатську діяльність», відповідно до якого забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об?єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею.

Проте, у постанові дізнавача об`єктивною стороною злочину є не порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, а вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках потерпілого.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві, дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003695 від 20.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В оскаржуваній постанові дізнавач зазначив: «В ході досудового розслідування було проведено комплекс процесуальних дій на встановлення істини, а саме:»

Тобто, можна дійти висновку, що достатніх процесуальних дій у межах кримінального провадження № 0003695 від 20.11.2020 року вчинено не було.

Наведене дає підстави вважати, що слідчі дії у кримінальному провадженні проведені неповністю, а оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування та дослідження всіх істотних обставин, а тому є передчасною та підлягає скасуванню, а досудове розслідування належить продовжити, під час якого необхідно усунути вказану неповноту і прийняти обґрунтоване рішення, давши належну правову оцінку встановленим обставинам.

Дізнавач закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Дізнавачем в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження не зазначено в діянні якої особи було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення та не зазначено якого саме правопорушення, тобто правової кваліфікації правопорушення.

Таким чином, постанова дізнавача Сектору дізнання Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30.12.2022 про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Сектору дізнання Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30.12.2022 про закриття кримінального провадження № 0003695 від 20 листопада 2020 року та матеріали кримінального провадження направити для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1