Житомирський апеляційний суд
Справа №273/388/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/358/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали судового провадження №273/388/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01.05.2025,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої 06.03.2025, на рішення дізнавача сектору дізнання Звягельського РВП від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою скасувати постанову від 30.09.2024 року дізнавача Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області працівника поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 року, а справу №0000148 від 01.05.2024 року направити для організації подальшого розслідування злочину Звягельському окружному прокурору, або слідчому. При цьому, наголошує, що слідчий суддя неповно дослідила матеріали скарги та дійшла хибного висновку про відмову у задоволенні її скарги на незаконну постанову дізнавача ОСОБА_8 , яка полягає у приховуванні злочину керівника організованої злочинної групи осіб ОСОБА_9 . Наголошує, що з матеріалів вбачається прямий умисел уповноваженої особи Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області міста Звягель та прокурорів Звягельської окружної прокуратури в приховуванні вчиненого кримінального правопорушення ватажком банд угрупування та членами злочинної організації села Вільха, які називають себе «спасо-покровським» жіночим «монастирем» у селі Вільха, який з самого початку досудового розслідування не встановлював обставини КПП по гарячих слідах. Звертає увагу, що слідчий суддя, будучи зацікавленою по даній справі з самого початку грубо порушувала визначену/передбачену процедуру ведення судового засідання та була упередженою та зацікавленою у тому, щоб лише відмовити у задоволенні, порушуючи процедуру. Так, з самого початку судом було порушено процесуальний порядок, передбачений кримінально процесуальним кодексом, а саме секретарем судового засідання не було виконано її обов`язки і вона не повідомила учасникам судового засідання про те, чи повідомлені належним чином всі учасники справи про дату та час призначеного судового засідання, чи отримали всі учасники повідомлення, хто з`явився, хто не з`явився, чи відомо/з`ясовано причину неявки, а суд не відреагував на порушення порядку ведення судового засідання. Тому суддя не могла продовжувати розгляд скарги, оскільки є ще інші обставини та нею було оголошено недовіру слідчому судді ОСОБА_1 і вона просила надати перерву для реєстрації письмової, обґрунтованої недовіри, яку бажала і мала право подати через канцелярію суду для прийняття законного, неупередженого рішення, але суддя маніпулювала та називала мою оголошену недовіру відводом, про що я заперечувала. Разом з цим, на її вимогу під час засідання 01.05.2025 року надати їй-потерпілій матеріали справи, щоб вона могла ознайомитись і надати відразу докази щодо керівника злочинної організації ОСОБА_10 та інших членів цієї злочинної організації, слідчим суддею було відмовлено, не дотримуючись Конституції України, позбавляючи в доступі до правосуддя. Зазначає, що 01 травня 2025 року на судовому засіданні в кримінальному провадженні по справі №273/388/25 при розгляді її скарги, нею було оголошено недовіру слідчому судді ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відносно судді ОСОБА_1 відкрите кримінальне провадження №0000558 від 15.02.2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.111 KK України, однак, слідчий суддя продовжив розгляд. Вважає, що досудове розслідування дізнавача ОСОБА_8 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області відбувалося вкрай необ`єктивна, більш того - явно упереджено щодо неї - потерпілої ОСОБА_7 , тобто навмисно однобічно і неповно, з порушенням завдань і загальних засад кримінального процесуального законодавства, передбачених статтями 2, 9, 10, 11, 17, 21, 22, 55, 56, 84-87, 91-94, 99, 214 КПК України. Рахує, що саме однобічність, неповнота та упередженість судового розгляду 01.05.2025, її скарги на незаконну постанову працівника поліції ОСОБА_8 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, є головною причиною багатьох інших порушень, значна частина яких також є окремими підставами для скасування вказаної ухвали від 01.05.2025. Наголошує, що слідчий суддя не врахував, що слідством не досліджено всіх обставин, які підлягають доказуванню, зокрема і події кримінального правопорушення. Також, слідчий суддя не врахував, що є важливі докази про злочинну організацію села Вільха та що такої релігійної організації, як «Спасо- Покровський жіночий монастир» не існує, на яку вказуть свідки, які і є членами злочинної організованої групи села Вільха та умисно дізнавачем ОСОБА_8 не було зроблено запитів до державних організацій про перевірку законного існування такої релігійної організації, яка насправді не існує та не має юридичного статусу, щоб знущатися та катувати її - потерпілу, її дочку ОСОБА_11 , інших жертв. Крім того, слідчий суддя не врахував, що вимушено за ухвалою суду по справі №273/38/25 відкрито кримінальне провадження: №0000233 від 11.03.2025 року за ч.2 ст.146КК України, вчинене КПП начальником служби у справах дітей Баранівської міської ради ОСОБА_12 , який виконав злочинний наказ керівників банд угрупування села Вільха та викрав у неї четверо малолітніх дітей. Також вимушено за ухвалою суду по справі №273/2542/24 є відкрите кримінальне провадження №0000377 від 18.04.2025 року за ч.2 ст.146КК України щодо вчинення злочинів злочинною організацією, якої є ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші особи. В свою чергу, не перевірено дізнавачем обставин надані під час проведення допиту, які є неправдивими та суперечать інформації наданій їй Житомирською обласною адміністрацією, але цю обставину дізнавачем не перевірено і не встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України регламентовано загальні засади кримінального провадження, зокрема законність, публічність, право на доступ до правосуддя та принцип забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до принципу публічності, закріпленому у ст.7, ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і відповідно до ст.7 КПК України є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, старший дізнавач СД Звягельського РВП ГУНП ОСОБА_16 у своїй постанові від 30.09.2024 (матеріали кримінального провадження, а.77-78) зазначив, що у ході досудового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення було додано матеріали ЄО №2457 від 18.02.2024, згідно яких встановлено, що у заяві від 17.02.2024 ОСОБА_7 зазначає, що на території її подвір`я, тобто по АДРЕСА_1 , їй наносили тілесні ушкодження, а також за вказаною адресою було вчинено хуліганські дії; 09 травня 2024 року було проведено телефонну розмову з ОСОБА_17 (з метою встановлення її процесуального статусу та явки для надання пояснень в відділі поліції), яка в ході телефонної розмови не погодилась з своєю ж заявою 17.02.2024, зазначила що 30.08.2023 ніяких хуліганських дій на території домоволодіння АДРЕСА_1 ніхто не вчиняв; було допитано ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили, що будь-яких хуліганських з їх сторони не було.

На підставі зазначеного, старший дізнавач дійшов висновку про відсутність в діянні будь-яких осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

У відповідності до оскаржуваного рішення, з даним обґрунтуванням погодився і слідчий суддя.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про те, що в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування всебічно і повно досліджено всі обставини цього кримінального провадження, вірно встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а тому скаргу ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання Звягельського районного відділу поліції від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024, слід залишити без задоволення, є необґрунтованим.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).

Вимоги щодо досудового розслідування кримінальних правопорушень обумовлені необхідністю суворого додержання КПК України, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

Орган досудового розслідування впродовж строків, визначених ст.219 КПК України, зобов`язаний забезпечити ефективне досудове розслідування.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких умов, апеляційний суд зазначає, що кримінальне провадження може бути лише за умови проведення слідчим або прокурором всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що слідчим суддею при ухваленні рішення про залишення без змін постанови про закриття кримінального провадження не була врахована неповнота досудового розслідування та не були повно досліджені обставини по даному кримінальному провадженню.

Зокрема, апеляційний суд знаходить слушними апеляційні доводи щодо невідповідного (не повного) проведення органом досудового розслідування відповідних процесуальних дій у цьому кримінальному провадження, у тому числі й тих процесуальних дій, котрі визначені постановою першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_18 про скасування (попередньої, фактично аналогічної) постанови від 29.06.2024 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 (а.к.п.71-75).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, на те, що фактично органом досудового розслідування не проведено відповідні допити всіх можливих очевидців обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та її чоловіка, як і ОСОБА_7 .

Як вважає суд апеляційної інстанції, вище наведене ставить під обґрунтований сумнів повноту проведеного досудового розслідування та належне встановлення і дослідження обставин по даному кримінальному провадженню.

Приймаючи оскаржуване рішення слідчий суддя не звернув уваги на вказані обставини, що свідчить про неналежну перевірку ним законності рішення слідчого про закриття вказаного кримінального провадження, оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України, а оскаржена постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд відповідно до положень ст.ст.407, 409 ч.1 п.1, 410 КПК України приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 слід задовольнити, а постанову від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 скасувати.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 406, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01.05.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої 06.03.2025 на рішення дізнавача сектору дізнання Звягельського РВП від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову дізнавача сектору дізнання Звягельського РВП від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000148 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :