КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

07.08.25 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , заінтересованої особи ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ТОВ «SkoFIN s.r.o.» ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 р. до суду звернулось ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 , з заявою про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000120 від 24.03.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, яку обґрунтовує наступним. 24.03.2025 р. на території Козятинського району було виявлено та затримано автомобіль марки Skoda Super В, VIN: НОМЕР_1 , чорного кольору, чеський номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у міжнародному розшуку Інтерпол. По факту виявлення автомобіля ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. було розпочато кримінальне провадження № 0000120 від 24.03.2025 р. за ст. 198 КК України. Інформацію про затримання вказаного автомобіля було скеровано через сектор міжнародного співробітництва Інтерпол для інформування ініціатора розшуку, поліції Чеської Республіки. Отримавши повідомлення про знайдення автомобіля в Україні поліція Чеської Республіки сповістила власника автомобіля, яким є ТОВ «SkoFIN s.r.o.». Вказаний автомобіль перебуває у міжнародному розшуку, як такий яким незаконно заволоділи на території Чеської Республіки. По факту незаконного заволодіння ТЗ, поліцією Чехії 23.10.2018 року було розпочато кримінальне провадження, автомобіль оголошено у міжнародний розшук Інтерпол. На території Чехії автомобіль було зареєстровано за компанією ТОВ «SkoFIN s.r.o.», що підтверджується технічним паспортом серії UI 429233.

Навесні 2025 року повідомленнями Інтерпол - Київ, власника поінформовано затримання автомобіля ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій обл. Таї повідомлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької обл. від 26.03.2025 р. на. автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ключі від автомобіля накладено арешт, з метою збереження речового доказу. На теперішній час всі необхідні слідчі дії з автомобілем проведено, автомобіль ідентифіковано, а тому подальша потреба в утриманні автомобіля відпала, його повернення не вплине на хід розслідування кримінального провадження, а тому арешт підлягає скасуванню, а автомобіль поверненню власнику.

Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 50 Договору між Україною та Чеською Республікою про допомогу в цивільних справах від 28.05.2001 р. право власності на транспортні засоби, які підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства Договірних Сторін, регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, державний орган якої здійснив реєстрацію транспортного засобу. Як зазначалось, право власності «SkoFIN s.r.o.» підтверджується технічним паспортом серії НОМЕР_3 від 13.06.2018 р., відповідно до якого товариство є власником автомобіля Skoda Super В TMBLE9NP0J553622, чорного кольору, чеський номерний знак НОМЕР_2 . Крім того, право власності заявника підтверджується матеріалами кримінального провадження, відповідями Департаменту міжнародного співробітництва НПУ, що були отримані в ході проведення розслідування. Просить слідчого суддю скасувати арешт з автомобіля марки Skoda Super В, VIN: TMBLE9NP0J5536I чорного кольору, чеський номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ключі запалювання від нього, повернути власнику ТОВ «SkoFIN s.r.o.», передати уповноваженому представнику - адвокату ОСОБА_3 з транспортування до Чеської Республіки.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, зазначив, що ТОВ «SkoFIN s.r.o.» є власником транспортного засобу, який було викрадено. Необхідності в проведенні слідчих дій з транспортним засобом немає, у випадку неповернення власнику зазначеного майна, буде порушуватись його право власності. Інші пояснення, надані представником заявника, аналогічні викладеним ним у клопотанні про скасування арешту майна.

Заінтересована особа ОСОБА_4 зазначив, що він є власником вказаного у клопотанні транспортного засобу, придбав його, користувався ним, на підтвердження чого в нього є технічний паспорт. Він не був обізнаний, що даний автомобіль було викрадено, вважає, зо відсутні підстави для скасування арешту даного майна.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_4 , зазначив, що він є законним володільцем майна, є спір між ОСОБА_4 та ТОВ «SkoFIN s.r.o.» щодо власності на автомобіль, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити, як заявленому передчасно. Крім того, ОСОБА_4 звернувся до органу поліції з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України щодо вказаного автомобіля, на підтвердження чого надано відповідну заяву та додатки до неї.

Слідчий ОСОБА_6 зазначив, що власником зазначеного автомобіля є ТОВ «SkoFIN s.r.o.», доказів власності ОСОБА_4 на вказаний транспортний засіб не здобуто. На теперішній час всі слідчі дії з автомобілем проведені, не планується жодних слідчих дій, експертиз по даному транспортному засобу. Відповідні клопотання відсутні, подібні рішення не приймались. За фізичної відсутності автомобіля можливо проведення досудового розслідування. Є всі підстави для передачі автомобіля власнику.

Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи та її представника, слідчого, дослідивши матеріали заяви, оглянувши кримінальне провадження № 0000120 від 24.03.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, встановлено наступне.

26.03.2025 р. по справі 133/979/25 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за клопотанням слідчого було накладено арешт, з позбавленням права володіння, користування та розпорядження майном з метою збереження речових доказів, на майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події 24.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000120 від 24.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, а саме: автомобіль марки «SKODA SUPERB», номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та ключі від вказаного вище автомобіля.

В ході досудового слідства були допитані свідки по даному провадженню, проведено огляд транспортного засобу, вимнено дії зі встановлення власника даного майна, у тому числі у співробітництві з міжнароднити органами проведення розслідування та встановлено, що вказаний автомобіль перебуває у міжнародному розшуку. На території Чехії автомобіль було зареєстровано за компанією ТОВ «SkoFIN s.r.o.», що підтверджується технічним паспортом серії UI 429233.

На теперішній час будь-яких даних щодо проведення додаткових слідчих дій зі вказаним майном суду не надано, слідчий висловив думку про необхідність скасування арешту майна.

Вирішуючи подану заяву, слідчий судя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо власності на даний транспортний засіб, слідчий суддя зазначає, що матеріалами провадження підтверджено право власності підприємства ТОВ «SkoFIN s.r.o.». Жодних доказів на підтвердження права власності на даний транспортний засіб (що має преюдиційне значення у порівнянні з правом волоіння майном, згідно положень ст. 316 ЦК України) заінтересованої особи ОСОБА_4 суду не надано. Вирішення спору щодо права власності між сторонами, в даному випадку, виходить за межі компетенції слідчого судді та відноситься до юрисдикції цивільного провадження, а тому посилання заінтересованої особи та її представника ОСОБА_5 на спір в праві власності даного автомобіля, як підставу для відмови в задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає необгрунтованим.

Отже, є всі правові підстави для звернення до суду ТОВ «SkoFIN s.r.o.» з даним клопотанням, саме як належного власника майна.

Щодо необхідності арешту даного майна як збереження речового доказу по справі, слідчий суддя зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що вказане рухоме майно є речовим доказом по даному провадженню, перебуває в розпорядженні слідчого з 26.03.2025 р., проте на дату розгляду вказаного клопотання жодних слідчих дій з цим майном не вчинено та не планується вчинятись, доказів зворотнього стороною обвинувачення не надано.

Слідчим суддею також береться до уваги, що у рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Посилання заявника на те, що відпала необхідність у застосуванні даного заходу є обґрунтованим, з огляду на дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами конкретної юридичної особи, у даному випадку ТОВ «SkoFIN s.r.o.», як власника даного майна. Транспортний засіб тривалий час перебуває під арештом, жодних додаткових слідчих дій не проводиться.

Слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб на теперішній час не відповідає завданням кримінального провадження, втратив свою актуальність та створює додатковий надмірний тягар його власнику ТОВ «SkoFIN s.r.o.» , який позбавлений права розпоряджатися належним йому майном.

Таким чином, заява про скасування арешту майна підлягає задоволенню в цій частині.

Проте, вимоги заяви про передачу автомобіля уповноваженому представнику адвокату ОСОБА_3 для транспортування до Чеської Республіки не визначенні нормами КПК України, як такі, що відносяться до сфери компетенції слідчого судді під час вирішення питання про скасування арешту майна, а тому в цій частині в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника ТОВ «SkoFIN s.r.o.» ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2025 року на автомобіль марки Skoda Super В, VIN: НОМЕР_1 , чорного кольору, чеський номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію та ключі запалювання від нього, повернути дане майно власнику ТОВ «SkoFIN s.r.o.».

В задоволенні клопотання у іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1