Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

1 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000130 щодо ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в :

Бориспільським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2025 у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено і застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт у певний період доби на строк 2 місяці з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

18.04.2025 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці без визначення розміру застави.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Відповідно до вимог ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, до ухвалення судового рішення по суті в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не навпаки, хоча в резолютивній частині ухвали суд і зазначив протилежне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, апеляційна скарга подана прокурором на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому у відкритті провадження за його скаргою належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1