Справа № 740/5641/21
Провадження № 1-кп/740/70/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000651від 25.07.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Араміль Сисертського району Свердловської області РФ, громадянина України, з професійно-технічною освітою, водій ТОВ «Агротрейдойл», не одружений, не судимий, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У ніч з 18.07.2021 на 19.07.2021 у невстановлений точний час ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_10 за місцем її проживання, під час конфлікту з останньою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_11 руками та ногами множинні удари (не менше 30 ударів) у ділянки голови, в область тулубу та кінцівок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця лівої половини обличчя, крововиливів у м`які покриви лоба справа та лівої тім`яної ділянки, численних синців обох верхніх кінцівок, лівого стегна, обох колінних суглобів, садна лівого колінного суглобу, синців та саден обох гомілок, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; синців грудної клітини, закритого перелому 8-го ребра справа по середньопахвовій лінії, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; перелому 10-11 ребер зліва по заднєпахвовій лінії, розриву селезінки та крововиливу у черевну порожнину, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вечірній час 24.07.2021 потерпіла ОСОБА_10 померла за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку із закритою поєднаною травмою грудей та живота, яка виражалась переломами 10-11 лівих ребер, розривом селезінки та крововиливом у черевну порожнину, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя і перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину не визнав та надав показання про те, що у 20-х числах липня 2021 року після роботи зайшов у кафе по вул. Шевченка у Ніжині. До нього підійшла жінка і попросила цигарку та стала знайомитися, розповідала, що вона з іншого міста, проживає нині в Ніжині з подругою, немає роботи і достатніх засобів до існування. Це була ОСОБА_12 , яку раніше він не знав. Запросила його у гості. Він купив з нею у магазині продуктів і пляшку горілки та з нею пішов на квартиру. Двері відкрила ОСОБА_10 , яку він наглядно знав, так як ОСОБА_10 часто зі своєю компанією перебувала неподалік гаражів і він неодноразово на її прохання пригощав її цигарками. Утрьох на кухні розпили пляшку горілки об`ємом 0,5 або 0,7 л, точно не пригадує. Сказав ОСОБА_10 , що залишиться у неї переночувати якщо буде потреба, проти чого вона не заперечувала. Жінки попросили ще горілки. Він сказав, що йому досить, а їм дав на горілку грошей. Здається ОСОБА_12 сходила і принесла ще пластикову пляшку самогону, якого він випив трішки, і так як він погано себе почував він пішов та ліг спати у кімнаті на дивані, а ОСОБА_10 і ОСОБА_12 залишалися за столом на кухні. Серед ночі він проснувся від того, що його будила ОСОБА_10 у неадекватному стані та істерила і кричала, щоб вони йшли з її квартири, не ночували у неї вдома, встали і розходилися. При цьому, на дивані на той час біля нього також лежала ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_12 лягла біля нього він не знає. Потім ОСОБА_10 вийшла з квартири у коридор і почала стукати у двері сусідам, кричала і продовжувала неадекватну поведінку, припускає настання у неї синдрому «білої гарячки». ОСОБА_12 сказала йому забрати ОСОБА_10 назад до квартири. Він пішов у коридор і спокійно попросив ОСОБА_10 повернутися і заспокоїтися, говорив їй, що все добре, вона ж сама погодилася разом відпочити. Зрештою взяв її за руку і вона з ним зайшла назад у квартиру, де продовжувала кричати. Тоді ОСОБА_12 на неї крикнула, щоб вона заспокоїлася, на що вона відреагувала, і оскільки напевно побоювалася ОСОБА_12 , принишкла і дещо заспокоїлася. Потім він знову ліг спати на диван у кімнаті. Зранку о 07 годині прокинувся, встав і одягнувся та пішов з квартири. При цьому, ОСОБА_13 спала на дивані біля нього, а ОСОБА_10 спала на кріслі. Вона була обернена до нього спиною, лежала на боці, а тому він не бачив, чи мала видимі тілесні ушкодження. Коли сиділи за столом і розпивали спиртне, він не бачив на її обличчі слідів побиття і вона не говорила, що її хтось бив. Згодом до нього доходили чутки, що ОСОБА_10 померла від інтоксикації горілкою. У кінці липня його по телефону викликали у поліцію у Ніжин нібито з приводу крадіжки якогось телефону. Коли він з`явився вранці близько 08 години до поліції його почали розпитувати про ОСОБА_10 , чи знав він її, тощо. Питали, чи потрібен адвокат, на що він сказав, що не потрібен, адже він знав, що не бив ОСОБА_10 і на той час характер спілкування працівників поліції з ним був звичайний. Однак, потім слідчий запросив ще двох працівників поліції, по телефону когось попросив залишити ключі від «стакана», його кілька разів переводили в інші кабінети, поліцейські йому говорили, що зі смертю ОСОБА_10 не все так просто, у неї кілька синців і їм їх треба «списати» та закрити справу, для чого потрібні його відповідні показання, але він на це не погоджувався. Перебуваючи у поліції бачив на території і ОСОБА_12 , яка по товариському спілкувалася з поліцейськими, їй вони купляли каву. Також чув, як два працівники поліції у розмові між собою домовлялися, що один з них буде у спілкуванні з ним вести себе добре, а інший «піднажме». Надалі спілкування поліцейських з ним змінилося. Вони почали говорити, що принесуть поліграф і він покаже все так, як їм потрібно. Натякали на застосування фізичної сили. Говорили, що «закриють» його на вихідні у СІЗО. Оскільки має ряд хвороб, зокрема астму, і мав батьків, які потребували стороннього догляду, вважав потрапляння у місця позбавлення волі чи попереднього ув`язнення означатиме для нього кінець всього. Перебуваючи у такій обстановці зранку він відчув, що не повністю розуміє, що відбувається, відчував тиск, що чиниться на нього. Почав говорити, що потребує адвоката, на що йому відповіли, що він вже підписав відмову від адвоката. Згодом з`явився прокурор ОСОБА_6 і пообіцяв застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, якщо підпише документи, що для нього було як «рятівна соломинка», адже він би не потрапив у місця попереднього ув`язнення і перебуваючи під домашнім арештом він зміг би залучити адвоката. Тому він погодився себе оговорити. Потім його повезли на слідчий експеримент, де він імпровізуючи і вигадуючи щось розказував і показував як нібито дав ляпаса ОСОБА_14 , вдарив рукою у живіт та коли вона присіла ногою вдарив по її стегну. При цьому, коли його привезли на слідчий експеримент він бачив неподалік будинку ОСОБА_13 . Коли ж з ним проводили безпосередньо слідчий експеримент у квартирі ОСОБА_10 він точно не бачив, але не виключає, що ОСОБА_12 могла бути на кухні і все чути, а потім підлаштувати свої показання під його. Потім йому віддали документи, відпустили і він перебував під домашнім арештом.

Інтимного зв`язку з ОСОБА_12 чи ОСОБА_10 він не мав. Сказав під час слідчого експерименту, що мав статевий акт з ОСОБА_12 тому, що думав, що так буде краще. На той час був під тиском, несповна віддавав звіт своїм словам.

Причин обмови його свідком ОСОБА_12 не знає. Можливо вона знає, хто побив ОСОБА_10 і боїться. Знає, що у колі знайомих ОСОБА_10 і ОСОБА_12 був рецидивіст ОСОБА_15 . Якось він запитував у ОСОБА_12 щодо цього ОСОБА_15 , зазначаючи, що він вже ж помер. На що ОСОБА_12 відповідала: «Так а дружки». Можливо конфлікт мав місце між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та грунті ревнощів до нього, адже він більше уваги приділяв ОСОБА_12 , заради якої і прийшов на квартиру, чи щодо грошових коштів, адже він потім виявив, що в нього зникло з гаманця 400 грн. При цьому, він чув від інших людей, що ОСОБА_12 раніше підсідала до чоловіків, знайомилася і розпивала спиртне з ними, а потім вони виявляли зникнення грошей чи телефонів, тощо.

Коли він перебував під домашнім арештом, до нього до дому приходила ОСОБА_13 і пропонувала, щоб вона надала правдиві показання, але він має за це їй заплатити гроші. На це він їй відповів, що хай спочатку дасть такі правдиві показання, а потім буде з нею говорити. Про таке звернення до нього ОСОБА_12 під час досудового розслідування він повідомляв слідчого.

На питання прокурора ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що відмову від адвоката він підписав у протоколі першого допиту ще до спілкування з прокурором ОСОБА_6 . Не зміг пригадати, чи говорив прокурору, що йому потрібен адвокат, та що він не бив ОСОБА_12 . Не зміг пригадати, чи говорив слідчому судді при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, що йому потрібен адвокат. На слідчому експерименті робив як потрібно поліції, бо хотів щоб його відпустили під домашній арешт. Про тиск поліції він повідомляв адокату з Ніжина, який його захищав спочатку, і який йому відразу сказав, що він буде засуджений до 7 років позбавлення волі, а якщо намагатиметься доводити свою невинуватість, то отримає 10 років позбавлення волі. Той адвокат не домігся відміни йому домашнього арешту. Також він бачив спілкування того адвоката з прокурором, яке йому виявилося товариським, і таким, що виходить за межі робочого спілкування юристів. Тому він від того адвоката відмовився. Згодом його почав захищати адвокат ОСОБА_8 , якому він розповів про тиск у поліції. Адвокат ОСОБА_8 йому роз`яснив, що можливо звернутися із заявою до відповідних органів, тому він подав заяву про тиск у поліції тільки згодом після події, оскільки до цього з правовими нюансами даного питання не був обізнаний.

Потерпіла ОСОБА_9 надала показання про те, що померла ОСОБА_10 була її дочкою. Дочка проживала у Ніжині у квартирі по АДРЕСА_3 . Дана квартира належала дочці. Дочка разом з ОСОБА_12 приходила у п`ятницю 23 числа близько 17 18 години до неї до дому по АДРЕСА_4 , у Ніжині. Дочка представляла їй ОСОБА_13 як сусідку. У дочки була вдягнена на обличчі медична маска, хоча на той час вже всі ходили без таких масок. Маску вона одягнула, щоб прикрити синяк на обличчі. У дочки було видно рану губи та великий бордовий синець біля губи в області щелепи і щоки зліва. Також дочка скаржилася на біль у нозі. На будь-які інші болі не скаржилася. Інших видимих тілесних ушкоджень у дочки не бачила. Дочка говорила, що «її хотіли вбити». Спочатку ОСОБА_9 подумала, що дочку побив її знайомий ОСОБА_16 . Проте дочка сказала, що її побив не ОСОБА_16 , а інший, якого ОСОБА_9 не знає. При цьому, ОСОБА_12 не дала дочці договорити про це. ОСОБА_9 сказала дочці, що підуть з нею в понеділок у поліцію, щоб ОСОБА_10 написала заяву про побиття. Проте наступного дня у суботу 24 числа дочка померла. ОСОБА_9 дозволяла працівникам поліції провести огляд квартири дочки за місцем виявлення її трупу. Також дозволяла працівникам поліції провести у квартирі слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Відкривала їм двері до квартири, куди зайшли поліцейські, поняті, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а сама ОСОБА_9 з чоловіком вийшла з квартири у коридор. Через певний час з квартири вийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , поняті, поліцейські.

Свідок ОСОБА_12 надала показання, що у Ніжині почала проживати з лютого 2021 року у квартирі по АДРЕСА_5 , у якому проживала на четвертому поверсі ОСОБА_10 , з якою часто спілкувалися, разом розпивали спиртне та проводили час. В ОСОБА_10 був колишній хлопець ОСОБА_16 , який її постійно бив. Також ОСОБА_10 сама не рідко падала і отримувала тілесні ушкодження, часто перебувала у стані сп`яніння. У липні ОСОБА_12 прийшла одна з місця свого проживання по АДРЕСА_5 , до місця біля магазину по вул. Шевченка, що неподалік місця проживання, де познайомилася з ОСОБА_7 , який на її прохання купив їй сім-картку, а також купив пляшку горілки та закуску і на її пропозицію пішли до ОСОБА_10 . До себе на АДРЕСА_5 , йти не пропонувала, адже вдома був господар квартири. Коли ОСОБА_10 відчинила двері до квартири, було зрозуміло, що ОСОБА_10 знайома з ОСОБА_7 . В ОСОБА_10 на кухні у квартирі втрьох розпивали горілку. Потім вона пішла у залу на крісло спати. Потім пам`ятає, що мала статеві зносини з ОСОБА_7 на дивані в залі. Чи бачила це ОСОБА_10 не знає. Потім пригадує, як прокинулася в залі на кріслі від грюкоту і криків між ОСОБА_10 і ОСОБА_7 з кухні. Чула, що ОСОБА_10 вибігала з квартири у коридор і ОСОБА_17 затягнув ОСОБА_10 назад у квартиру. Бачила, як у залі ОСОБА_7 ударив ОСОБА_10 і ОСОБА_10 впала на підлогу, а потім ОСОБА_7 бив ОСОБА_18 руками і ногами по тілу. Як саме точно вже не пам`ятає, але вона все показувала під час слідчого експерименту. Потім ОСОБА_10 вигнала ОСОБА_7 з квартири, ще було темно, і ОСОБА_12 з ОСОБА_10 далі пили горілку та лягли спати. Наполягає, що окрім неї, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в ніч побиття ОСОБА_7 ОСОБА_10 у квартирі ОСОБА_10 більше нікого не було, вони розпивали спиртне і перебували лише втрьох. ОСОБА_19 вона не знає. Вранці похмелилися. ОСОБА_10 їй скаржилася на біль, говорила, що не може вдихнути, болять ребра, всередині все болить. В ОСОБА_10 до побиття ОСОБА_7 були тілесні ушкодження у вигляді синців на ногах, руках, бачила синець на спині. Незадовго до побиття ОСОБА_10 ОСОБА_7 також мав місце інцидент із ОСОБА_16 , і ОСОБА_10 з телефону ОСОБА_12 викликала поліцію, до приїзду якої ОСОБА_16 втік, а коли на виклик приїхали поліцейські, вона і ОСОБА_10 розповідали їм, що ОСОБА_16 побив ОСОБА_10 ОСОБА_12 не відомо, щоб стосовно неї з приводу цього виклику виносилася постанова за ст. 183 КУпАП. Після побиття ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень в ОСОБА_10 стало більше, але вона не може пригадати, які саме і виділити їх за локалізацією та виглядом з поміж інших, що були до побиття ОСОБА_7 . Після побиття ОСОБА_7 зустрічалася з ОСОБА_10 і, хоч не безперервно, але проводила час з ОСОБА_10 кожного дня, похмелялися на лаві під під`їздом по вул. Корчагіна буд. 3, разом випивали спиртне. ОСОБА_10 їй не повідомляла, щоб після побиття ОСОБА_7 мала сутички ще з будь-ким іншим, чи щоб падала з отриманням ушкоджень внутрішніх органів. При цьому, всі наступні шість днів після побиття ОСОБА_7 ОСОБА_10 скаржилася на біль всередині, самостійно сідала на лаву, але встати самостійно не могла. Вона постійно допомагала ОСОБА_10 встати з лави. На обличчі ОСОБА_10 при цьому були гримаси болю. Коли ж ОСОБА_10 приймала певну кількість спиртного, то переставала скаржитись на біль. Через кілька днів після побиття ОСОБА_7 , ОСОБА_10 з нею ходили до матері ОСОБА_10 за продуктами. ОСОБА_10 просила не говорити матері, що її побив ОСОБА_7 . Якщо мати, чи хтось буде цим цікавитися, просила сказати, що її побив ОСОБА_20 . Свідок ОСОБА_13 припустила, що ОСОБА_10 просила так говорити, щоб у разі з`ясування обставин її побиття, винуватим у всьому виставити ОСОБА_16 , оскільки ОСОБА_10 , мабуть, хотіла його позбутися, щоб він не приходив до неї і залишив у спокої, а у разі визнання ОСОБА_16 винним його ймовірно могли «посадити». Вона жодним чином не перешкоджала ОСОБА_10 говорити матері правду про обставини побиття. Навпаки, пропонувала ОСОБА_10 все розповісти матері та звернутися за медичною допомогою, але ОСОБА_10 навідріз від цього відмовлялася. Щодо виклику поліції з приводу побиття ОСОБА_7 , ОСОБА_10 говорила, що ОСОБА_7 хороший друг і тому не потрібно викликати поліцію. Через шість днів після побиття ОСОБА_7 ОСОБА_10 у квартирі ОСОБА_10 перебував ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та вона ОСОБА_12 . ОСОБА_10 під час розпиття спиртного пішла у залу та лягла відпочити. ОСОБА_12 пішла до магазину, а ОСОБА_22 залишався на кухні. Коли повернулася, то ОСОБА_22 так і перебував на кухні, а ОСОБА_10 в залі. Продовжила з ОСОБА_23 розпивати спиртне та вирішили покликати ОСОБА_10 і тоді виявили, що вона мертва і викликала швидку медичну допомогу і поліцію. В один з наступних днів з 07 ранку до 17 години вечора була у поліції. Бачила там і ОСОБА_7 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 не бачила. Чула, що по завершенню слідчого експерименту з нею поліцейські говорили, що тепер треба їхати за ОСОБА_7 . Дату побиття поліцейські вирахували з її показань і відомостей про активацію нею купленої їй ОСОБА_7 сім-картки, адже сім-катку вона вставила у телефон і активувала на наступний день після придбання. При цьому, телефон з сім-карткою їй повернули та згодом він був втоплений у ставку. Під час досудового розслідування ОСОБА_7 пропонував їй дві тисячі доларів США за те, щоб вона змінила свої показання. Крім того, знайомі ОСОБА_7 , сестри ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , прізвищ яких не знає, за місцем її тодішнього проживання по АДРЕСА_5 , погрожували їй фізичною розправою, якщо вона не змінить показань, одна з сестер вдаряла ручкою ложки в живіт і від травми її врятувало лише те, що під одягом була «жилєзка», а ОСОБА_7 відтягував їх та заспокоював. ОСОБА_7 не погрожував, а лише пропонував гроші. При цьому, під час досудового розслідування вона сама також телефонувала ОСОБА_7 , приходила до нього до будинку, щоб покурити.

Під час слідчого експерименту забула повідомити, що ОСОБА_10 вибігала з квартири у коридор і ОСОБА_7 затягнув ОСОБА_10 назад у квартиру. Про секс з ОСОБА_26 не повідомила, так як не хотіла розкривати цю інформацію через різницю у віці між ними. Про перебування разом з ОСОБА_10 біля магазину «АБВ» при знайомстві з ОСОБА_7 повідомила помилково, в дійсності знайомилася з ОСОБА_7 сама, та прийшли з ним вдвох до ОСОБА_10 , яка була вдома.

Свідок ОСОБА_27 надала показання про те, що кілька років тому змінила прізвище із ОСОБА_28 на ОСОБА_29 . З ОСОБА_10 була знайома. Познайомилася приблизно за півроку до її смерті випадково, коли зустріла у місті знайомого ОСОБА_16 з ОСОБА_30 , яку ОСОБА_16 представив як свою співмешканку. ОСОБА_16 до того знала кілька років, він був товаришем її чоловіка. При цій зустрічі спілкувалася з ОСОБА_10 і ОСОБА_16 близько півгодини на лаві за столиком у дворі житлової забудови. Обмінялася телефоном із ОСОБА_10 . З того часу періодично зустрічалася з ОСОБА_10 , спілкувалася, у розмовах схиляла її змінити свій спосіб життя, почати відвідувати церкву, як і вона. Надавала допомогу ОСОБА_10 , так як траплялося, що в неї не було продуктів харчування та засобів до існування. ОСОБА_7 не знала. Кілька днів до 18.07.2021 не могла додзвонитися до ОСОБА_10 . Врешті, коли видалася можливість і час, залишивши своїх трьох дітей на матір, пішла до ОСОБА_10 ввечері 18.07.2021. Двері відчинила ОСОБА_10 . Коли прийшла, то побачила, що у квартирі ОСОБА_10 розпивали спиртне на кухні ОСОБА_10 , жінка, про яку потім дізналася, що то є ОСОБА_12 , та чоловік, про якого згодом дізналася, що то є ОСОБА_7 , який був у стані сильного сп`яніння, практично спав, сидячи за столом роздягнутий до поясу, помітила на правій руці у нього татуювання у вигляді скорпіона. ОСОБА_10 була одягнена у джинси і светр, ОСОБА_12 у сукню. На столі лежав гарний мобільний телефон і на ньому грала музика. Їй запропонували випити, на що вона відмовилася. ОСОБА_12 почала вести себе агресивно, висловлювала невдоволення тим, що свідок прийшла, говорила, що вона нещодавно «відкинулася», і щоб свідок йшла геть. ОСОБА_10 заступалась за свідка, і виникла сварка між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , уході якої ОСОБА_12 вдарила кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 , а потім також ззаду і правою ногою в область тазу чи правого стегна, коли ОСОБА_10 лежала. При цьому ОСОБА_7 під стіною чи то повзучи, чи то ледве йдучи обпираючись об стіну, перемістився у спальню. Побачивши це, вона пішла звідти, а бійка між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 тривала. Після цього вечора, вона ще приблизно через два тижні бачила ОСОБА_12 п`яну біля 16-ї школи у Ніжині, звала її, але ОСОБА_12 від неї втекла. ОСОБА_10 після того вечора більше не бачила. Приблизно через два тижні дізналася про її смерть від горілки, як вона на той час вважала. Офіційну причину смерті ОСОБА_10 нині точно не знає, чула щось про забій і розрив селезінки. ОСОБА_7 після того вечора бачила тільки у суді по даній справі. Від ОСОБА_31 і інших знайомих чоловіків чула, що ОСОБА_12 за пляшку горілки готова була на будь-що, секс, тощо. Часто була агресивна, лізла битися, у тому числі з чоловіками. Щодо ОСОБА_10 , то вона зловживала спиртними напоями, коли була випивша до всіх чіплялася, «наривалася» на грубощі. Вона постійно ходила побита. У спілкуванні з ОСОБА_10 остання говорила, що її бив ОСОБА_16 та інші її знайомі чоловіки, а також раніше судимий брат ОСОБА_32 , який нині покійний. Свідок повідомила, що у минулому їй було пред`явлено обвинувачення у вбивстві та у кримінальному провадженні щодо неї за цим обвинуваченням вона надавала під час слідства неправдиві показання та відтворювала обставини при слідчому експерименті, за якими себе обмовила, що нібито вбивство скоїла вона. Такі неправдиві показання вона надавала під тиском працівників правоохоронних органів, які обіцяли одне, а робили інше. Врешті вона була виправдана судом. Її захищав адвокат ОСОБА_8 , той же самий що захищає ОСОБА_7 . У її справі також фігурував ОСОБА_16 . Якось адвокат ОСОБА_8 поцікавився по телефону у неї, чи не відома їй ОСОБА_10 і якщо знайома, то чи відомо їй щось про обставини її життя і смерті. Вона розповіла адвокату про відомі їй обставини.

Свідок ОСОБА_33 надала показання про те, що працювала з 2007 року продавцем у магазині з продажу алкогольних напоїв «АБВ» по вулиці Шевченка у Ніжині, торговий павільйон №72. З ОСОБА_7 познайомилася випадково у 2001 році. Він є товаришем її кума. Була з ОСОБА_7 у одній компанії на день народженні у 2002 році. А з 2007 року бачила його частіше, так як він відвідував магазин «АБВ», придбавав пиво, інколи горілку. Загалом спокійний, урівноважений. ОСОБА_10 знала як постійного покупця в магазині. З нею вперше познайомилася у липні 2020 року, коли біля магазину відбувалася сутичка між ОСОБА_10 і незнайомим чоловіком, який, як вона розуміла, співмешкав з ОСОБА_10 . У подальшому, кілька разів бачила ОСОБА_10 з тим чоловіком разом. Режим її роботи у магазині був наступний: робоча зміна з 07:00 до 22:00 годин, працювала дві зміни підряд, а потім дві зміни поспіль працювала інша продавчиня ОСОБА_34 . Свідок працювала 19 та 20.07.2021, а також 23 і 24.07.2021. Так, 19.07.2021 ОСОБА_10 приходила у магазин і пропонувала придбати у неї пральний порошок. ОСОБА_10 так робила і раніше, адже грошей на випивку часто не мала, а мати могла їй купити засоби побутової хімії, які вона продавала, а за виручені гроші купляла самогон. Свідок купила в ОСОБА_10 пральний порошок і ОСОБА_10 з грошима пішла. При цьому ОСОБА_10 у магазин заходила сама, була на підпитку, весела, скарг на біль не висловлювала, видимих тілесних ушкоджень, зокрема і на обличчі синців чи інших, не мала. Була, як і завжди, в окулярах зі збільшувальними товстими лінзами, але вони не перешкоджали свідку бачити обличчя ОСОБА_10 , і не могло бути такого, щоб свідок не побачила синець, якби він був, через окуляри. Також бачила ОСОБА_10 вранці 24.07.2021 під магазином у компанії трьох чоловіків: ОСОБА_35 , ОСОБА_36 на прізвисько « ОСОБА_37 », а третій чоловік їй не знайомий. При цьому в ОСОБА_10 були синці на обличчі, розбита губа, вона трималася рукою за лівий бік спереду. Запитала в ОСОБА_10 , що трапилося. Свідок точно не пам`ятає, що саме при цьому сказала ОСОБА_10 . Назвала варіанти: «Що трапилася?»; «Що трапилося, як завжди?»; «Що трапилося, знову він?»; Що трапилося, знову побив?». Пояснила, що мала на увазі, чи знову ОСОБА_10 побив співмешканець, яким свідок вважала того чоловіка, з яким бачила раніше сутичку ОСОБА_10 біля магазину. ОСОБА_10 їй при спілкуванні раніше говорила, що співмешканець її б`є. На питання свідка ОСОБА_10 посміхнулася і кивнула ствердно головою, сказавши «так».

Свідок ОСОБА_38 надала показання про те, що станом на 18 24.07.2021 вже кілька років по сумісництву працювала позмінно разом з ОСОБА_33 в магазині «АБВ» у торговому павільйоні № НОМЕР_2 , біля будинку №118 по вулиці Шевченка у Ніжині. У магазині були столики, де відвідувачі могли розташуватися за умови придбання товару саме у магазині. У той же час працювала у медичному закладі «Оберіг» у Києві. ОСОБА_7 знала кілька років до події як покупця магазину, придбавав цигарки, тощо. ОСОБА_10 знала упродовж 2021 року також як відвідувачку магазину. ОСОБА_10 була постійно п`яна, побита, перебувала у компанії раніше судимих осіб та з антисоціальною поведінкою, чіплялася до молодих хлопців, чоловіків, просила гроші, тощо. Про смерть ОСОБА_10 дізналася 26.07.2021, коли їй у повідомленні про це написала ОСОБА_39 .

Живою ОСОБА_10 востаннє бачила 24.07.2021. Перебувала того дня у магазині зранку тому, що потрібно було провести маніпуляції з касовим апаратом і передати його в роботу іншій продавчині. ОСОБА_10 тоді трималася за лівий бік зігнута, під лівим оком та на лівій щоці мала темно-синій синяк, засохлу кров біля нижньої губи, яка була набрякла, звисала зліва до низу, була розбита. ОСОБА_33 в ОСОБА_10 питала: «що знову він?», на що остання кивнула головою. До магазину ОСОБА_10 заходила одна, а на вулиці її чекало 2-3 чоловіків. Була одягнена у синю блузку з короткими рукавами, сині джинси та прозорі окуляри. Перебувала у магазині 10-15 хвилин, просила позичити гроші, їй ніхто не позичив, а потім пішла до тих чоловіків.

Також перебувала на зміні на роботі в магазині 21.07.2021 і бачила ОСОБА_10 десь в обід, яка пропонувала придбати у неї порошок, котрий хтось з громадян у неї купив. Виручені від продажу гроші у магазині вона не витрачала. Одягнена була у той же самий одяг. Тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_10 не бачила. ОСОБА_10 була весела, сміялася, на болі не скаржилася. Перебувала у магазині 10-15 хвилин.

Також бачила ОСОБА_10 22.07.2021 у компанії тих же чоловіків одягненою у той же одяг без видимих тілесних ушкоджень. ОСОБА_10 ні на що не скаржилася.

Побої на обличчі ОСОБА_10 24.07.2021 були свіжі, не могло бути так, що вона не побачила їх 21 чи 22.07.2021.

Свідок ОСОБА_40 надав показання, що працював поліцейським Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області. Він не пам`ятає обставин виїзду на виклик 16.07.2021. Не пригадав цих обставин і при наданні у судовому засіданні на огляд рапорту щодо опрацювання інформації за викликом (т.1 а.п. 245-246). ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 не знає і не пам`ятає. Зазначив, що у разі встановлення при виїзді на виклик факту наявності тілесних ушкоджень у громадян, згідно встановленого порядку поліцейські мали б доповісти про це черговому.

Свідок ОСОБА_41 надав показання, що працював поліцейським Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області. Він не пам`ятає обставин виїзду на виклик 16.07.2021, як і того чи здійснював такий виїзд. У той період часу він працював у складі добового наряду як правило з ОСОБА_42 . Однак, не пригадує, чи чергував з ним саме того дня.

Свідок ОСОБА_43 надав показання про те, що він на певному етапі у 2021 році прийняв до провадження і здійснював та закінчував досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 . Пам`ятає, що проводив додатковий допит ОСОБА_7 за участю адвоката ОСОБА_8 , але обставин допиту і які саме надавав під час його проведення показання ОСОБА_7 не пам`ятає.

Судово-медичний експерт ОСОБА_44 , допитаний у судовому засіданні для роз`яснення наданих ним висновків, надав показання про те, що у додатковому висновку судово-медичної експертизи від 28.09.2021 № 155 слід розуміти орієнтовну давність утворення тілесних ушкоджень, як не менше 3-х днів, так і не менше 4-х днів, так і не менше 5-ти днів від моменту виникнення до моменту настання смерті, тобто жоден з цих варіантів не виключається. Граничну верхню межу давності утворення тілесних ушкоджень у вигляді розриву селезінки з часу утворення і до настання смерті у висновку не вказано, так як цей проміжок часу може значно варіюватися, у медичній практиці відомі випадки тривалості цього періоду і до 20 днів, чи навіть аж до місяця. Проте, виключається давність розриву селезінки за 1 чи 2 доби до настання смерті, оскільки за даними гістологічного дослідження давність реактивних змін ділянки перерваного ходу капсули у фрагментах паренхіми селезінки з поширеними зонами крововиливів від 4-х діб. Давність же переломів ребер становить не більше 14 днів. Травмуюча сила щодо переломів 10-11 лівих ребер і розриву селезінки була прикладена по задньо-бічній стороні грудної клітки, а тому тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_10 , не могли утворитися за умов, на які вказував ОСОБА_7 під час слідчого експерименту про нанесення удару ОСОБА_10 під живіт.

Під час судового розгляду також досліджені документи і висновки експертів:

- рапорт помічника чергового Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 24.07.2021, згідно з яким 24.07.2021 року о 21:07 годин надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_45 , про те, що померла подруга ОСОБА_10 , 1971 року народження. Приблизно дві години тому лягла спати і не прокинулась. Місто Ніжин по АДРЕСА_2 . Тіло в ліжку. На щоці є синець (декілька тижнів тому хтось побив її). Тіло холодне. Зловживала алкогольними напоями, що скоріше всього і стало причиною смерті. Сьогодні її ніхто не бив. Повідомила, що всю інформацію надасть працівникам поліції на місці. Просила направити наряд поліції (т.1 а.п. 111);

- заява ОСОБА_9 від 24.07.2021 про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.п. 119);

- протокол огляду місця події від 24.07.2021 та фототаблиця до нього, згідно з яким слідчим Ніжинського РВП ОСОБА_46 з 22:00 по 22:30 годин 24.07.2021 в присутності понятих ОСОБА_47 і ОСОБА_48 проведено огляд у кв. АДРЕСА_6 , де у кімнаті на ліжку виявлено труп ОСОБА_10 в напівоголеному вигляді із гематомами ліворуч над губою, на лівій руці біля ліктьового суглобу, синці фіолетово-зеленого кольору на правій руці, на ребрах лівору і праворуч, синець темно-синього кольору на гомілці правої ноги (т. 1 а.п. 120-126);

- витяги з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000651 від 25.07.2021, сформовані 25.07.2021, 30.07.2021, 03.08.2021, 27.09.2021, згідно з якими відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про смерть ОСОБА_10 внесені о 07:46 годині 25.07.2021 (т.1 а.п. 112-115);

- копія паспорту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.п. 127-128);

- копія лікарського свідоцтва про смерть № 110 від 26.07.2021 та довідки про причину смерті, згідно з якими ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті - закрита травма живота з ушкодженням селезінки. До смерті призвело: гостра крововтрата, закрита травма живота з ушкодженням селезінки, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений (т.1 а.п. 129);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2021, згідно з яким свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 18.07.2021 в нічний час доби в АДРЕСА_2 , наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 (т.1 а.п. 143-144);

- заява ОСОБА_49 від 31.07.2021 про надання нею дозволу на проведення слідчого експерименту у квартирі АДРЕСА_6 (т.1 а.п. 230);

- протокол проведення слідчого експерименту від 31.07.2021 за участю свідка ОСОБА_12 з додатком оптичним диском з відеозаписом(т.1 а.п. 226-229), згідно з яким ОСОБА_12 в приміщенні квартири АДРЕСА_6 повідомила, що упродовж 18.07.2021 вона з ОСОБА_10 упродовж дня вживали спирте, дещо проспалися у вказаній квартирі та близько 20 години пішли вдвох до магазину «АБВ» шукати добавки. Біля магазину випивали, а потім побачили раніше невідомого для ОСОБА_13 , який був вже напідпитку. ОСОБА_10 сказала, що знає ОСОБА_7 , та вони до нього підійшли, випивали також з ним за столиком біля магазину, потім він купив пляшку горілки 0,7 л, та на прохання ОСОБА_12 сім-картку «Київстар». ОСОБА_10 запропонували піти до неї, та вони втрьох прийшли до квартири, в якій проводиться слідчий експеримент. Коли прийшли у квартиру на вулиці сіріло. ОСОБА_12 показала на місці як саме розмістилися втрьох на кухні і розпивали горілку, закусували, а потім ОСОБА_12 пішла в кімнату та лягла на крісло відпочивати і згодом почула звук ніби удару столом об стіну, як припускає ОСОБА_7 міг ударити ОСОБА_10 з її наступним падінням на кухонний стіл і вдаряння стола об стіну. Надалі ОСОБА_10 почала кричати: «не бий мене, іди з моєї квартири», на що ОСОБА_7 говорив їй закрити рота та нецензурно ображав. Потім ОСОБА_10 забігала в кімнату, а ОСОБА_7 штовхнув її ззаду в плечі, від чого ОСОБА_10 впала на підлогу біля крісла, і ОСОБА_7 почав наносити удари кулаками ОСОБА_10 по тулубу взутими ногами, а потім руками в обличчя. На висловлене обурення ОСОБА_12 щодо дій ОСОБА_7 він сказав ОСОБА_12 мовчати і не втручатися, інакше і вона отримає. Це відбулося приблизно о першій чи другій годині ночі. Потім ОСОБА_7 пішов з квартири. ОСОБА_10 залишалася сидіти на підлозі біля крісла, плакала, на її обличчі була кров. Надалі ОСОБА_50 вмилася, сказала, що зараз вип`є і все буде добре. Коли проснулися вранці, ОСОБА_10 говорила, що в неї всередині все болить, не може поворухнутися. Попросила дати їй руку, і тримаючись за подану їй ОСОБА_12 руку підвелася з гримасою болю на обличі. У наступні дні так відбувалося постійно, ОСОБА_10 після того, як сідала на лавочку чи щось інше, для того щоб встати кожного разу просила подати їй руку. Коли через кілька днів ходили вдвох з ОСОБА_10 до її матері, ОСОБА_10 , ураховуючи сліди побиття на обличчі, просила не говорити, що її побив ОСОБА_51 , а просила сказати, що це зробив ОСОБА_52 , який її постійно бив і з ним вона була раніше у стосунках. Як пояснювала їй після побиття ОСОБА_10 причиною агресії ОСОБА_7 була відмова ОСОБА_10 в інтимній близькості. ОСОБА_12 заперечила статеві зносини між нею і ОСОБА_7 , зазначаючи про різницю між ними у віці. ОСОБА_10 скаржилася на болі кожного дня, починаючи зранку 19.07.2021. Проте враховуючи, що вони вживали спиртне кожного дня, то після досягнення певного ступеня сп`яніння ОСОБА_10 переставала скаржитися на біль і поводила себе весело, ніби ніякого болю не відчуває. Взагалі, сама ОСОБА_12 приїхала з Конотопа у Ніжин 16.07.2021 та з того часу з ОСОБА_10 кожного дня проводила час і розпивали спиртне. ОСОБА_10 мала на тілі в різних місцях синці і до побиття ОСОБА_26 , зокрема на руках жовтуватого кольору, тобто давні, «не першої свіжості», а також садно на нозі коли при ній впала на асфальт, та синці на спині в області попереку. Вони вдвох 16.07.2021 з допомогою працівників поліції, яких викликали по телефону, вигнали ОСОБА_53 з квартири ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_54 не бив ОСОБА_10 . Після побиття ОСОБА_7 синців в ОСОБА_55 з`явилося на багато більше. Після побиття 19.07.2021 ОСОБА_7 ОСОБА_10 нізким не сварилася, не падала, і ніхто її не бив;

- протокол проведення слідчого експерименту від 31.07.2021 за участі підозрюваного ОСОБА_7 з додатком оптичним диском з відеозаписом(т.1 а.п. 242-244), згідно з яким ОСОБА_7 у якості підозрюваного в приміщенні квартири АДРЕСА_6 повідомив, що 18.07.2021 він поставив машину в гараж, був тверезий, підійшов до магазину попити пива, та зустрів біля бару «АБВ» раніше йому не знайому ОСОБА_56 , яка була з двома хлопцями, яких покинула, та познайомилася з ним і запросила до її подруги, на її пропозицію він придбав у магазині півлітрову пляшку горілки, поїсти і цигарок, та ОСОБА_57 привела його приблизно о 22 годині у цю квартиру, де проводиться слідчий експеримент. ОСОБА_57 хотіла його познайомити з ОСОБА_58 , на що він сказав, що наглядно ОСОБА_59 вже знає, тому не треба їх знайомити. ОСОБА_60 видимих тілесних ушкоджень не мала. Вони повечеряли приблизно з 22 години до 22:30 на кухні втрьох: він, ОСОБА_57 , ОСОБА_61 , випивши при цьому півлітра горілки на трьох. ОСОБА_7 показав на місці як саме розмістилися втрьох на кухні під час вечері, та що після цього зібралися лягати спати і він спитав у ОСОБА_62 , чи можна, щоб він з ОСОБА_63 залишилися на дивані, а вона на кріслі, на що ОСОБА_60 сказала, що не проти, можуть лягати спати, та після цього вони розійшлися по ліжкам. Він з ОСОБА_63 лягли на розкладеному, як ліжко, дивані у залі, а ОСОБА_60 на розкладеному кріслі у залі, та почали спати. Коли пройшло приблизно півгодини, ОСОБА_60 встала і вийшла з квартири, зачинивши за собою двері. Він задрімав, думає, що ОСОБА_62 не було приблизно годину. Потім вона прийшла і почала стукати у вхідні двері квартири, та у двері сусідів і щось розповідати. Він встав, підійшов до неї і сказав зайти у квартиру та не будити людей, а лягати спати. Проте ОСОБА_60 почала його виштовхувати з квартири і говорила, щоб він збирався і йшов до дому. Він їй сказав, що її попоїв, покормив, цигарок купив, домовилися ж, що він до ранку залишиться з Аньою, не будуть нікому заважати. ОСОБА_64 все рівно наполягала, щоб він йшов з квартири і продовжила його виштовхувати, коли він був в одних плавках. Тоді він дав ОСОБА_62 долонею ляпаса, від чого у неї з губи потекла кров. ОСОБА_60 пішла вмиватися, а він ліг далі спати. Коли ОСОБА_60 вмилася, то прийшла і лежала на кріслі приблизно ще півгоди, а потім встала і пішла на кухню, мабуть палила, бо хвилин п`ять було тихо. Надалі, перебуваючи в залі він чув звук як на підлогу впала табуретка чи стілець і звук ніби як падає людина на підлогу. Через півхвилини до нього підійшла ОСОБА_65 і смикати за руку і говорити, щоб він вставав і йшов до дому, на що він їй сказав, що вони ж з нею домовилися, що він переночує, залишилося кілька годин і він піде. Проснулася і ОСОБА_66 та також попросила ОСОБА_10 , щоб та спокійно поспала і дала їм поспати. Однак, ОСОБА_10 продовжила наполягати, щоб він пішов до дому, постійно його сіпала. Він розізлився, піднявся з дивана, сказав ОСОБА_10 заспокоїтися і лягти спати, але вона його взяла за руку і почала витягувати, на що він правою рукою вдарив їй під живіт з лівої частини, від чого ОСОБА_10 зігнулася, присіла біля крісла, щось бурмотала, а він вдарив її ногою по стегну, сказавши, щоб вона лягла спати. ОСОБА_10 залишалася так мовчки сидіти на підлозі біля крісла, а він ліг спати. Зранку проснувся, побачив, що ОСОБА_10 спала на кріслі, дихала, з нею було все добре. Він вдягнувся і пішов з квартири. Також 20.07.2021 він приблизно о 17 18 годині бачив ОСОБА_67 і ОСОБА_56 вдвох на підпитку, веселих, ОСОБА_60 скарг на болі не висловлювала, візуально не бачив розсічення губи у ОСОБА_62 , на запрошення ОСОБА_62 з ними зайшов у квартиру ОСОБА_62 , де вона лягла спати, а він пробув хвилин 15 з ОСОБА_63 і пішов, та з того часу ОСОБА_67 і ОСОБА_56 не бачив;

- роздруківка електронного рапорта ст. інспектора сектору моніторингу Ніжинського РВП про надходження о 23:22 годині 16.07.2021 зі служби «102» повідомлення від ОСОБА_68 про те, що колишній співмешканець її подруги ОСОБА_10 в Ніжині по АДРЕСА_2 , відмовляється покидати будинок, кидався битися до подруги. У графі щодо результатів відпрацювання указано рапорт поліцейського Ніжинського РВП ОСОБА_69 про те, що по прибуттю за вказаною адресою заявниця знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння та повідомоляє різні нісенітниці, стосовно неї винесено постанову за ст. 183 КУпАП (т.1 а.п. 245-246);

- постанова слідчого Ніжинського РВП ОСОБА_70 від 25.07.2021 про призначення судово-медичної експертизи (а.п. 130-131 т.1);

- висновок судово-медичної експертизи №105 від 26.07.2021-15.09.2021 (т.1 а.п. 133-136), згідно з яким при експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження:

- в області голови: у вигляді синця лівої половини обличчя, ділянок крововиливів у м`які покриви лоба справа та лівої тім`яної ділянки;

- в області тулуба: у вигляді закритої поєднаної травми грудей та живота, яка виражалась синцями грудної клітки, крововиливами у м`які тканини грудей з обох сторін, переломами 8-го правого ребра по середньо-пахвовій лінії та 10-11 лівих ребер по задньо-пахвовій лінії, розривом селезінки та крововиливом у черевну порожнину;

- в області кінцівок: у вигляді численних синців обох верхніх кінцівок, лівого стегна, обох колінних суглобів, садна лівого колінного суглоба, а також синців та саден обох гомілок.

Відмічені тілесні ушкодження мають ознаки зажиттєвих та могли виникнути на протязі одного проміжку часу.

Орієнтовна давність їх виникнення може становити не менше 3-5 днів від моменту утворення до моменту настання смерті.

В утворенні вказаних тілесних ушкоджень могла мати місце дія тупих предметів з обмеженою поверхнею в місці контакту по механізму удару, стиснення та тертя, про конструкційні особливості контактуючої поверхні яких висловитись не представляється можливим у зв`язку з відсутністю в ушкодженнях відображення характерних слідоутворюючих ознак травмуючи предметів.

За ступенем тяжкості тілесні ушкодження розподіляються наступним чином: тілесні ушкодження які були встановлені в області голови та кінцівок, а також більшість тілесних ушкоджень (синців), які були встановлені в області правої половини тулуба, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості та не перебувають у будь якому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті; окремі тілесні ушкодження які були встановлені в ділянці грудної клітки справа, мається на увазі ділянка крововиливу у м`які тканини правої половини грудної клітки та закритий перелом 8-го правого ребра по середньо-паховій лінії, в комплексі мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості і також, не перебувають у будь якому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті, а тілесні ушкодження які були встановлені в області лівої половини тулуба, як такі, що привели до розвитку загрозливого для життя явища у вигляді гострої крововтрати, в комплексі мають ознаки ушкоджень небезпечних для життя за цією ознакою кваліфікується як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Відповідно до кількості тілесних ушкоджень, які були встановлені при експертизі, зважаючи на їх характер та розташування можна вважати, що в даному випадку могли мати місце неоднократні (в загальній кількості не менше тридцяти) травматичні впливи на тіло потерпілої, при цьому місцем прикладання травмуючої сили були її голова (не менше трьох травматичних дій по механізму удару), права половина тулуба (не менше десяти травматичних дій по механізму удару та можливо стиснення), ліва половина тулуба (однократна дія по механізму удару), обидві верхні кінцівки (не менше дев`яти травматичних дій по механізму удару та стиснення) та обидві нижні кінцівки (не менше семи травматичних дій по механізму удару та тертя).

Особливості характеру відмічених тілесних ушкоджень, їх кількість та різна площинна локалізація виключають можливість одномоментного утворення в умовах падіння на площині, в тому числі якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх).

Особливості характеру відмічених тілесних ушкоджень (мається на увазі тих, які обумовили настання смертельного наслідку) не виключають можливості того, що після їх отримання потерпіла могла жити та бути здатною до усвідомлених активних рухових дій на протязі часу, вимірюваного в добах.

Із судово-токсикологічної експертизи крові на визначення концентрації етилового спирту видно, що був виявлений етиловий спирт в концентрації 3,8 г/л, що стосовно до живих осіб на момент настання смерті може відповідати ступеню тяжкої алкогольної інтоксикації.

Під час заподіяння вказаних тілесних ушкоджень та після їх отримання потерпіла могла відчувати больові відчуття, поріг яких міг бути зниженим через наявність у її організмі алкоголю.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку з закритою поєднаною травмою грудей та живота із переломами 10-11 лівих ребер, розривом селезінки та крововиливом у черевну порожнину, що підтверджується наступними, встановленими при експертизі даними: наявність синця та ділянки крововиливу у м`які тканини лівої половини грудей, закритих локальних переломів 10-11 лівих ребер по задньо-пахвовій лінії, лінійного розриву капсули та пульпи селезінки до 3,2 см, накопичення рідкої крові та кров`яних згустків в кількості біля 2000 мл у черевній порожнині, слабка вираженість трупних плям, блідість шкірних покривів та слизових оболонок тіла, мала кількість крові в порожнині серця («порожнє» серце), дрібно вогнищеві крововиливи у внутрішню оболонку серця (плями Мінакова), ознаки шунтування кровоточу в нирках, гостра емфізема легень, набряк головного мозку, гостре загальне недокрів`я.

Від моменту настання смерті до початку проведення експертизи (біля 11 год. 26.07.2021) пройшло не менше 36 годин.

За даними додаткових методів дослідження (гістологічного) відібраних від трупа зрізів селезінки наведені підсумки: ділянки перерваного ходу капсули у фрагментах паренхіми селезінки з поширеними зонами крововиливів та реактивними змінами, давність яких від 4-х діб;

- постанова слідчого від 15.09.2021 про призначення додаткової судово-медичної експертизи (т.1 а.п. 137);

- висновок додаткової судово-медичної експертизи №155 від 21.09.2021-28.09.2021 (т. 1 а.п. 138-142), згідно з яким орієнтовна давність утворення тілесних ушкоджень, які були встановлені при експертизі трупа, може становити не менше 3-5 діб від моменту виникнення до моменту настання смерті, що не виключає можливості виникнення в ніч із 18.07.2021 на 19.07.2021;

Особливості характеру відмічених тілесних ушкоджень, їх кількість та різна площинна локалізація, виключають можливість одномоментного утворення в умовах падіння на площині, в тому числі якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх).

Морфологічні властивості та особливості локалізації тілесних ушкоджень, які обумовили настання смерті, зокрема: наявність синця неправильно-округлої форми, розмірами 4х3 см в ділянці задньо-бічної поверхні грудної клітки з крововиливом у м`язові тканини відповідно, закритих локальних переломів 10 і 11-го лівих ребер по задньо-пахвовій лінії, лінійного розриву (до 3,2 см довжиною) селезінки, розташованого ближче до заднього кінця органу, можуть вказувати на те, що вони могли виникнути одномоментно від однократної динамічної (ударної) дії тупого предмета з обмеженою поверхнею в місці контакту, в тому числі, кулаком руки, ногою, тощо, при цьому місцем прикладання травмуючої сили була ліва задньо-бічна поверхня грудної клітки (в проекції селезінки), що виключає можливість утворення її за умов, на які вказує підозрюваний під час слідчого експерименту, а саме «…я з правої руки б`ю їй під живіт…».

Судово-медичні дані щодо кількості та механізму утворення більшості тілесних ушкоджень які були встановлені при експертизі трупа ОСОБА_10 (в тому числі і тих, що обумовили настання смертельного наслідку), не суперечать умовам, на які вказує свідок ОСОБА_12 під час проведення з нею слідчого експерименту, а саме внаслідок не однократних ударів руками та ногами по різних частинах тіла, що підтверджується особливістю їх характеру та локалізації;

- доручення т.в.о. начальника СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 25.07.2021 старшому слідчому Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_71 про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню від 25.07.2021 (т.1 а.п.231);

- постанова начальника відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_72 від 25.07.2021 про доручення розслідування кримінального провадження групі слідчих (т. 1 а.п. 116);

- постанова першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області від 25.07.2021 про призначення групи прокурорів (т. 1 а.п. 118);

- постанова заступника начальника СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_73 від 27.07.2021 про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні (т. 1 а.п. 117);

- постанова прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 30.07.2021 про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 115 КК на ч. 2 ст. 121 КК (т.1 а.п. 232);

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2021, згідно з якою ОСОБА_10 власником квартири АДРЕСА_6 була ОСОБА_10 (т.1 а.233-234);

- ухвала слідчого судді від 31.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на огляд квартири ОСОБА_10 , проведений 24.07.2021 з 22 по 22:30 годину (т.1 а.п. 237-238);

- копії вироку Прилуцького міськрайонного суду від 29.01.2018, вироку Чернігівського районного суду від 06.06.2019, ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20.11.2019, постанови Верховного Суду від 14.09.2020 у справі за обвинуваченням ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (т.1 а.п. 206-220, т.3 а.п. 31-47);

- адвокатський запит і інформація Ніжинського РВП про те, що обов`язки начальника слідчого відділу Ніжинського РВП виконував ОСОБА_74 , а на посаді заступника начальника СВ Ніжинського РВП перебував ОСОБА_75 , а ОСОБА_43 перебував на посаді начальника відділення слідчого відділу Ніжинського РВП (т.2 а.п. 1-2);

- копія заяви від 03.09.2021 за підписом адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до Чернігівської обласної прокуратури про вчинення поліцейськими Ніжинського РВП перевищення влади та примушування давати показання (т.2 а.п. 7);

- копії матеріалів досудового розслідування, проведеного П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за вказаною заявою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК, з протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_7 і постановою про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні співробітників Ніжинського РВП складу кримінального правопорушення (т.2 а.п. 165-200);

- адвокатський запит і інформація Новгород-Сіверського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації в Чернігівській області» від 15.05.2023 про те, що ОСОБА_12 , яка була засуджена вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, перебувала на обліку з 02.04.2015 по 15.01.2016, та судом іспитовий строк було скасовано та направлено для відбуття покарання. За період перебування на обліку зарекомендувала себе з негативної сторони, постійно казала неправду, систематично порушувала громадський порядок, не з`являлася на реєстрацію, негативно висловлювалася на адресу правоохоронних органів та вцілому на державу Україна, висновків не зробила, ніяких планів на майбутнє у неї не було, окрім як вживати спиртні напої (т. 2 65-67);

- адвокатський запит та лист-відповідь Ніжинського відділу ДВС з додатками копіями постанов по справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2021 №454329, №454331, № 454330, винесених ст. ДОП Ніжинського РВП ОСОБА_76 , про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП (т.2 а.п. 68-73);

- роздруківка відомостей з інформаційної бази даних Національної поліції щодо ОСОБА_12 , наданої Ніжинським РВП на виконання ухвали суду, постановленої у порядку ч. 3 ст. 333 КПК України за клопотанням захисника. Наявні дані про притягнення до адміністартивної відповідальності за ст. 183 КУпАП, кілька звернень про вчинення щодо неї домашнього насильства співмешканцями, повідомлень про вчинення нею крадіжок (т.3 а.п.91-94).

Суд надає оцінку наданим сторонами доказам у відповідності до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ураховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 31.07.2021 (т.1 а.п. 242-244) суд звертає увагу, що перед його проведенням слідчим підозрюваному на той час ОСОБА_7 право на свободу від самовикриття докладно, доступно і зрозуміло роз`яснено не було, а лише оголошено, що підозрюваному роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 17, 18, 42 КПК України, але не доведено до відома підозрюваного ОСОБА_7 зміст положень цих норм і не пояснено їх суть та правове значення. Так, ні відеозапис слідчого експерименту, ні зміст протоколу слідчого експерименту, не містять зазначених роз`яснень, а лише зроблено посилання на відповідні статті Конституції України та КПК України, що безумовно для підозрюваного з професійно-технічною освітою і за робітничим родом занять ОСОБА_7 не мало жодного змістовного наповнення і не могло забезпечити розуміння ним цих правових норм. Отримання ОСОБА_7 31.07.2021 при врученні йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні злочину друкованого тексту положень ст. 63 Конституції України, ст. 42 КПК України, не спростовує порушення його прав під час проведення слідчого експерименту, оскільки за приписами ч. 3 ст. 223 КПК України особам, які беруть участь у слідчій дії, їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом, роз`яснюються перед проведенням слідчої (розшукової) дії. Таким чином, вручення тексту прав і обов`язків підозрюваного при оголошенні підозри, не звільняє від обов`язку роз`яснити підозрюваному його права перед кожною слідчою дією за його участі, з тим, щоб були забезпечені гарантовані КПК України права підозрюваного з урахуванням виду і специфіки тієї чи іншої слідчої дії, а здобуті у результаті слідчої дії докази не викликали сумнівів щодо їх отримання з додержанням загальних засад кримінального провадження, тим більше коли мова йде, як у даному випадку, про проведення слідчого експерименту за участю особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, без захисника, відразу після вручення письмового повідомлення про підозру.

Як вказано Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17, ЄСПЛ наголошує на необхідності застосування процесуальних гарантій забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому та порядку (процедури) проведення слідчої (розшукової) дії, під час якої від особи отримуються відомості (права на справедливий суд, на захист, на мовчання і права не свідчити проти себе тощо). За умови застосування передбачених національним законодавством гарантій, що мають відповідати Конвенції, ЄСПЛ не ставить під сумнів допустимість протоколу слідчої (розшукової) дії як доказу, оскільки це питання перебуває в площині регулювання національного законодавства. За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

ОСОБА_7 на час проведення за його участю в якості підозрюваного зазначеного слідчого експерименту забезпечений захисником не був, що не є в даному випадку прямим порушенням вимог КПК України. Однак, відсутність правової допомоги та його рівень освіти свідчить, що при проведенні з ним слідчого експерименту 31.08.2021 без детального роз`яснення його прав перед цією слідчою дією він не був належним чином поінформований про його право не говорити нічого з приводу підозри, а тому суд доходить висновку про порушення під час слідчого експерименту загальних засад кримінального провадження, визначених у п. 11 ч. 1 ст. 7 КПК України - свобода від самовикриття, зміст якої розкритий у ст. 18 КПК України, згідно з якою кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

У зв`язку із допущеними порушеннями процесуальних гарантій, встановленим кримінальним процесуальним законом, належної правової процедури проведення 31.07.2021 слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 суд доходить висновку про недопустимість протоколу його проведення відповідно до ст. 86, п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України, та при ухваленні вироку до уваги його не бере.

При цьому, ОСОБА_7 стверджує, що повідомив відомості під час слідчого експерименту під психологічним тиском працівників поліції, натяків на застосування сили, ігнорування його прохань про залучення адвоката. Від цих показань під час судового розгляду відмовився, посилаючись на застосування щодо нього незаконних методів слідства, внаслідок чого він себе оговорив.

За наявності заяви обвинуваченого про застосування щодо нього катування, жорстокого, нелюдського поводження висновок суду про допустимість доказу має ґрунтуватись на результатах проведення належної перевірки заяви шляхом офіційного розслідування, як послідовно зазначає Верховний Суд (постанови від 27.02.2019 у справі №0503/10653/2012, від 05.11.2019 № 447/3063/15-к, від 13.02.2020 у справі № 493/626/16-к).

Так, виходячи зі змісту статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24.06.2010), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011).

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

З викладеного слідує, що забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень гарантованих статтями 27, 28 Конституції України прав людини є обов`язковим.

А тому лише за результатами проведення належної перевірки заяви ОСОБА_7 про застосування щодо нього недозволених методів шляхом офіційного розслідування може бути визначено допустимість такого доказу, як відтворення обстановки та обставин події.

Хоча формально таке офіційне розслідування за заявою ОСОБА_7 і було проведено та слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні співробітників Ніжинського РВП складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, що оформлено постановою від 31.05.2023, воно навряд чи може вважатися ретельним, оскільки як слідує з матеріалів розслідування, було зведено лише до допиту ОСОБА_7 як потерпілого (т.2 а.п. 165-200).

Крім того, відомості, повідомлені ОСОБА_7 під час слідчого експерименту про нанесення ним одного удару правою рукою під живіт злівої сторони ОСОБА_10 , є неспроможними для підтвердження висунутого обвинувачення, так як згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи №155 від 21.09.2021-28.09.2021 (т. 1 а.п. 138-142) морфологічні властивості та особливості локалізації тілесних ушкоджень, які обумовили настання смерті ОСОБА_10 , зокрема лінійний розрив селезінки, свідчать, що місцем прикладання травмуючої сили була ліва задньо-бічна поверхня грудної клітки (в проекції селезінки), що виключає можливість утворення її за умов, на які вказав ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.

Що ж до протоколу огляду місця події від 24.07.2021, суд відмічає, що за правилами ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

За ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. При цьому огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії, як обшук. Обшук-це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи. У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом ст.ст. 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

При оцінці допустимості доказів, отриманих у ході огляду місця події, враховується те, що в кожному конкретному випадку є можливість у кінцевому результаті втратити таку нагоду та своєчасно не зафіксувати сліди злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підставою для проведення огляду місця події (житла) стало повідомлення про смерть ОСОБА_10 . З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд квартири ОСОБА_10 , в процесі якого виявлено її труп з ознаками насильницької смерті. Місце виявлення трупа завжди вважається місцем події незалежно від того, де настала смерть певної людини. Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.09.2019 у справі № 518/203/17. Огляд проведено з дозволу матері померлої власниці квартири. Зазначені обставини у сукупності свідчать про отримання у ході огляду 24.07.2021 місця події доказів у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

В контексті оцінки на предмет допустимості висновку судово-медичної експертизи №105 від 26.07.2021-15.09.2021 (т.1 а.п. 133-136), суд ураховує, що експертиза виконана і відповідний доказ, а саме висновок експерта, отриманий на підставі постанови слідчого слідчого відділу Ніжинського РВП ОСОБА_70 від 25.07.2021 (а.п. 130-131 т.1).

Проте, у передбачений КПК України спосіб слідчому ОСОБА_77 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не доручалося.

Так, 25.07.2021 провести досудове розслідування було доручено старшому слідчому Ніжинського РВП ОСОБА_71 , що підтверджується відповідним письмовим дорученням т.в.о. начальника слідчого відділу Ніжинського РВП (т.1 а.п. 231).

Надалі, 27.07.2021 у кримінальному провадженні було створено групу слідчих, до складу якої включено слідчих ОСОБА_72 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , що підтверджується постановою заступника начальника СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 27.07.2021 (т.1 а.117), та відповідає вимогам ст.ст. 3, 39, 110, 214 КПК України.

Постанова ж від 25.07.2021 про доручення розслідування кримінального провадження декільком слідчим, зокрема слідчому Ніжинського РВП ОСОБА_77 , винесена начальником відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_43 (т. 1 а.116).

Однак, відповідно до ст. 3 КПК України (в редакції станом на 25.07.2021) керівник органу досудового розслідування начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, керівник (начальник) Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Начальник відділення слідчого відділу у даному переліку не визначений, тобто начальник відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_43 не був керівником органу досудового розслідування, а тому був неналежним суб`єктом визначати за правилами ст.ст. 39, 110, 214 КПК України слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, та оформлювати таке процесуальне рішення постановою від 25.07.2021.

Разом з тим, у випадку призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи суд, вирішуючи питання про допустимість даних висновку експерта як доказів, повинен у межах доводів сторін перевірити, чи призвів спосіб призначення експертизи до порушення тих чи інших прав і свобод людини, передбачених Конвенцією та/або Конституцією України. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося. Зазначені висновки наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17 (провадження № 13-3кс22).

Як зазначено вище, судово-медична експертиза призначена слідчим ОСОБА_82 , який визначений начальником відділення СВ Ніжинського РВП ОСОБА_43 з недотриманням вимог КПК України.

Водночас суд ураховує, що вказана експертиза призначена 25.07.2021 відразу після проведення огляду місця виявлення трупу з тілесними ушкодженнями, а отже зі слідами насильницької смерті, та вилучення трупу ОСОБА_10 для проведення СМЕ, що відповідає завданням кримінального провадження із врахуванням положень ст.ст. 9, 25, 38 КПК України щодо вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, також вказані дії слідчим ОСОБА_82 вчинені до моменту з`ясування причетності ОСОБА_7 до вказаної події, також стороною захисту не наведено доводів, яким чином сам факт призначення слідчим ОСОБА_82 експертизи істотно порушив права ОСОБА_7 в обставинах цієї справи і в чому це виражалося. Між тим, за положеннями ч. 2 ст. 242 КПК України висновок судово-медичної експертизи є обов`язковим засобом доказування встановлення причин смерті, характеру і ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

З даних підстав суд доходить висновку про відповідність висновку судово-медичної експертизи від 15.09.2021 критерію допустимості доказів.

Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2021 року (т. 1 а.п. 143-144) вбачається, що 31.07.2021 слідчим Ніжинського РВП ОСОБА_83 проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 без застосування технічних заходів фіксації у присутності двох понятих. Попередньо свідка ОСОБА_12 було повідомлено про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, опитано, чи може вона впізнати особу, опитано про її зовнішній вигляд, прикмети, а також про обставини, за яких свідок бачила цю особу. На запитання слідчого ОСОБА_12 відповіла, що може впізнати особу, яка 18.07.2021 в нічний час доби в АДРЕСА_2 , наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 , за рисами обличчя, зачіскою; на знімку №4, де відображений ОСОБА_7 , впізнає дану особу. У протоколі зазначено сукупність ознак, за якими свідок ОСОБА_12 впізнала особу, зображену на фотознімку, - за рисами обличчя, а саме його формою, вирізом очей, формою очей, поглядом, зачіскою. Всі учасники слідчої дії підписали протокол та не висловлювали будь-яких зауважень до протоколу.

Приписами ч. 6 ст. 228 КПК України визначено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, з додержанням вимог, зазначених у ч.ч. 1, 2 цієї статті. Зокрема, перед пред`явленням особи для впізнання слідчий, прокурор повинен з`ясувати, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 було проведено відповідно до вимог ст. 228 КПК України із відповідним оформленням згідно ст. 104 КПК України, особи на кольорових фотознімках (4 фото) бути тієї ж статі, не мали різких відмінностей у віці та зовнішності з особою, яка підлягала впізнанню, у зв`язку з чим істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні цієї слідчої дії допущено не було, тому суд не вбачає підстав для висновку про визнання даного протоколу пред`явлення особи для впізнання недопустимим доказом.

Аргументованих заперечень з приводу дотримання встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку отримання сторонами решти поданих суду документів при їх дослідженні у ході судового розгляду від учасників кримінального провадження не надходило.

Таким чином, за висновком судово-медичної експертизи №105 від 26.07.2021-15.09.2021 (т.1 а.п. 133-136), її проведення розпочато біля 11 години 26.07.2021, і від моменту настання смерті до початку проведення експертизи пройшло не менше 36 годин (п.20).

Тобто, за судово-медичними даними смерть ОСОБА_10 настала не пізніше 23 години 24.07.2021.

За показаннями свідків ОСОБА_38 і ОСОБА_33 , продавців магазину, вони бачили ОСОБА_10 живою 24.07.2021.

Про настання смерті ОСОБА_10 на службу «102» ОСОБА_12 повідомила о 21:07 годині 24.07.2021 (т.1 а.п. 111).

Отже, сукупність відомостей у наведених доказах підтверджує настання смерті ОСОБА_10 увечері 24.07.2021.

Причиною смерті за висновком судово-медичної експертизи №105 є гостра крововтрата, яка виникла у зв`язку з закритою поєднаною травмою грудей та живота із переломами 10-11 лівих ребер, розривом селезінки та крововиливом у черевну порожнину.

За даними гістологічного дослідження давність реактивних змін ділянки перерваного ходу капсули у фрагментах паренхіми селезінки з поширеними зонами крововиливів від 4-х діб.

Як роз`яснив судово-медичний експерт при допиті у судовому засіданні, виключається давність розриву селезінки за 1 чи 2 доби до настання смерті, саме з огляду на дані гістологічного дослідження зрізів селезінки від трупу ОСОБА_10 .

Таким чином, тілесні ушкодження, які стали причиною смерті увечері 24.07.2021 ОСОБА_10 , з урахуванням даних гістологічного дослідження були спричинені до вечора 20.07.2021.

При цьому, гранична верхня межа давності утворення тілесних ушкоджень у вигляді розриву селезінки з часу утворення і до настання смерті може значно варіюватися, відомі виключні випадки аж до місяця, згідно наданих при допиті роз`яснень судово-медичного експерта.

За такого, твердження обвинувачення щодо часу заподіяння ОСОБА_10 тих тілесних ушкоджень, які потягли її смерть, а саме у ніч з 18 на 19.07.2021, є спроможними, і узгоджуються із пунктом 1 висновку додаткової судово-медичної експертизи №155 від 21.09.2021-28.09.2021 (т. 1 а.п. 138-142), згідно з яким орієнтовна давність утворення тілесних ушкоджень, які були встановлені при експертизі трупа, може становити не менше 3-5 діб від моменту виникнення до моменту настання смерті, що не виключає можливості виникнення в ніч із 18.07.2021 на 19.07.2021.

Відповідно, попри існування вірогідності можливого отримання ОСОБА_10 травм і ушкодження здоров`я після вечора 20.07.2021 до її смерті увечері 24.07.2021, так як її спосіб життя і поведінки проявлявся у постійному зловживанні алкоголем, конфліктуванні з іншими, доведення себе до стану неможливості утримувати рівновагу і падіннях, про що зазначили свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_33 , ОСОБА_38 , такі ушкодження, навіть якщо вони мали місце, за даними судово-медичних досліджень не могли бути причиною смерті ОСОБА_10 .

Тому не мають визначального значення і не спростовують обвинувачення показання свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_38 про відсутність на обличчі ОСОБА_10 слідів тілесних ушкоджень у період 19 22.07.2021 та появу таких пізніше перед її смертю.

Щодо подій за участю ОСОБА_10 до вечора 20.07.2021, зокрема в ніч 16.07.2021, у матеріалах кримінального провадження міститься роздруківка електронного рапорта старшого інспектора сектору моніторингу Ніжинського РВП про надходження о 23:22 годині 16.07.2021 зі служби «102» повідомлення від ОСОБА_47 про те, що ОСОБА_84 колишній співмешканець її подруги ОСОБА_10 в Ніжині по АДРЕСА_2 , відмовляється покидати будинок, кидався битися до подруги. У графі щодо результатів відпрацювання указано рапорт поліцейського Ніжинського РВП ОСОБА_69 про те, що по прибуттю за вказаною адресою заявниця знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння та повідомоляє різні нісенітниці, стосовно неї винесено постанову за ст. 183 КУпАП (т.1 а.п. 245-246).

Свідок ОСОБА_12 під час слідчого експерименту повідомила, що вона приїхала з Конотопа у Ніжин 16.07.2021 та з того часу з ОСОБА_10 кожного дня проводила час і розпивали спиртне. Вони вдвох 16.07.2021 з допомогою працівників поліції, яких викликали по телефону, вигнали ОСОБА_53 з квартири ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_54 не бив ОСОБА_10 .

У показаннях суду свідок ОСОБА_12 зазначила, що незадовго до побиття ОСОБА_85 також мав місце інцидент із ОСОБА_16 , і ОСОБА_10 з телефону ОСОБА_12 викликала поліцію, до приїзду якої ОСОБА_16 втік, а коли на виклик приїхали поліцейські, вона і ОСОБА_10 розповідали їм, що ОСОБА_16 побив ОСОБА_10 . На біль внутрішніх органів і ребер, зокрема при диханні, ОСОБА_10 почала скаржитися після побиття ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_40 надав показання, що працював поліцейським Ніжинського РВП і не пам`ятає обставин виїзду на виклик 16.07.2021. У разі встановлення при виїзді на виклик факту наявності тілесних ушкоджень у громадян, згідно встановленого порядку поліцейські мали б доповісти про це черговому.

Потерпіла ОСОБА_9 у показаннях суду зазначила, що за день до смерті ОСОБА_50 їй сказала, що її побив не ОСОБА_16 , а інший, якого ОСОБА_9 не знає.

Клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_16 стороною захисту було знято з огляду на його мобілізацію до лав ЗСУ, а клопотань про дослідження показань, які ОСОБА_86 давав під час минулого судового розгляду, заявлено не було.

Отже, наведені докази не містять даних про спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в означей час ОСОБА_16 , а свідчать, що в ніч 16.07.2021 він перебував у квартирі ОСОБА_10 і добровільно не бажав йти, у зв`язку з чим і було викликано поліцейських, проте здійснення ОСОБА_16 побиття в той час ОСОБА_10 не підтверджується ні показаннями свідка ОСОБА_12 , ні діями поліцейського ОСОБА_87 , який по прибуттю на виклик не вчинив дій, які слід вчинити при виявлені факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Що ж до інших подій за участю ОСОБА_10 до вечора 20.07.2021, зокрема в ніч з 18.07.2021 на 19.07.2021, стороною обвинувачення, серед іншого, з числа допустимих доказів надано показання свідка ОСОБА_12 , протокол слідчого експерименту за її участю, згідно з якими ОСОБА_12 стверджує, що особисто бачила як безпосередньо у її присутності ОСОБА_7 наносив численні удари взутими ногами та руками по тулубу і інших частинах тіла ОСОБА_10 , після чого остання кожного дня і до смерті скаржилася на біль внутрішніх органів та ребер. Також обвинуваченням забезпечено допит у суді потерпілої ОСОБА_9 , яка підтвердила, що її дочка ОСОБА_10 за день до смерті їй говорила, що її побив чоловік, якого ОСОБА_9 не знає, не ОСОБА_20 .

Стороною захисту надано показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтвердив, що у квартирі ОСОБА_10 ночував також разом з ОСОБА_12 , та ОСОБА_50 вночі висловлювала невдоволення цим, але він їй не наносив ударів взагалі, будь-яких тілесних ушкоджень не спричиняв. Також допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 зазначила, що бачила сварку між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 та нанесення ОСОБА_12 удару рукою ОСОБА_10 , у той час як ОСОБА_7 перебував у стані сильного сп`яніння, ледве міг пересуватися.

При цьому, для доведення у порядку ч. 2 ст. 96 КПК України нечесності свідка захисту ОСОБА_27 , прокурор подав копії судових рішень у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_27 , у якому вона у статусі підозрюваної і обвинуваченої змінювала свою правову позицію і зміст показань (т.1 а.п. 206-220, т.3 а.п. 31-47).

У свою чергу, з тією ж метою щодо свідка обвинувачення ОСОБА_12 захисником подано: інформацію Новгород-Сіверського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації в Чернігівській області» від 15.05.2023 про те, що ОСОБА_12 під час іспитового строку постійно говорила неправду щодо причин неявки на реєстрацію; копії постанов про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП; за клопотанням захисника судом витребувано відомості з інформаційної бази даних Національної поліції щодо ОСОБА_12 , у яких також наявна інформація про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП (т.2 а.п. 65-73, т.3 а.п.91-94).

Отже, одним з ключових у справі є оцінка, зокрема з точки зору достовірності, показань, наданих суду свідком ОСОБА_12 , обвинуваченим ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_27 .

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_7 суд відмічає, що особа, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Показання обвинуваченого є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, вони мають бути ретельно перевірені й оцінені судом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду (ч. 2 ст. 94 КПК України). Регламентований ст. 62 Конституції України та закріплений у ст. 17 КПК України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Якщо обвинувачений посилається на обставини, що свідчать про його невинуватість, то встановити або спростувати такі обставини повинна сторона обвинувачення. Показання обвинуваченого підлягають оцінці за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження.

Загалом, в частині ночівлі ОСОБА_7 у квартирі ОСОБА_10 також з ОСОБА_13 , вжиття перед цим втрьох разом спиртного, та виникнення суперечностей між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , яка наполягала, щоб він пішов з її квартири, показання ОСОБА_7 не містять суттєвих протиріч з показаннями ОСОБА_12 .

В частині ж заперечення ОСОБА_7 нанесення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 суд ураховує, що конфлікт ОСОБА_10 мав місце саме з ОСОБА_7 , чого не заперечує як сам ОСОБА_7 , так на це вказкує і ОСОБА_12 .

Потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_10 їй за день до своєї смерті говорила, що її побив саме чоловік.

Тому, з урахуванням наведених вище висновків щодо оцінки висновків судово-медичних експертиз про давність утворення тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_10 , а саме можливість їх утворення у час, що відповідає конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , та беручи до уваги відсутність відомостей про присутність будь-якого іншого чоловіка при конфлікті з ОСОБА_10 , тоді як вона за життя повідомила матері, що її побив саме чоловік, суд не вбачає у показаннях ОСОБА_12 в частині її тверджень, що в її безпосередній присутності ОСОБА_7 наніс численні удари ОСОБА_10 , невідповідностей з іншими доказами у справі, окрім як з показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , які в цій частині суд з наведених мотивів оцінює критично, та з показаннями свідка ОСОБА_27 , щодо яких суд дійшов наступного.

Показання свідка ОСОБА_27 взагалі про її присутність у квартирі ОСОБА_10 увечері 18.07.2021, та зокрема, що вона бачила вкрай п`яного ОСОБА_7 , і сварку та сутичку між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є непереконливими і суперечливими. У наданих суду доказах відсутні будь-які відомості, які б підтверджували попереднє, до цих подій, знайомство ОСОБА_27 і ОСОБА_10 , та характер їх взаємовідносин. Про такі взаємовідносини повідомляє лише сама ОСОБА_27 , а тому за обставин даної справи означене викликає сумнів у тому, що ОСОБА_27 дійсно могла з мотивів турботи, піклування і переймання за ОСОБА_10 увечері вирішити її відвідати, віддавши перевагу саме цьому, а не догляду за своїми трьома дітьми вдома. Нелогічною є поведінка ОСОБА_88 , про яку вона стверджує у своїх показаннях, і у тому, що за її показаннями вона залишила ОСОБА_10 коли її била ОСОБА_12 , не вчинивши заходів до виклику поліції чи інших дій для захисту ОСОБА_10 , попри те, що згідно її показань саме через хвилювання за ОСОБА_10 вона і прийшла до квартири останньої. Показання ОСОБА_88 про вкрай сильне сп`яніння ОСОБА_7 не узгоджуються з іншими доказами у справі. Так, ОСОБА_7 у наданих суду показаннях зазначив, що він з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 втрьох випили горілки об`ємом 0,5 чи 0,7 л, та не зазначав що ступінь його сп`яніння був настільки сильним, щоб ледве міг пересуватися, як повідомила ОСОБА_27 . Його стан, згідно його ж показань, дозволив йому вночі вийти за ОСОБА_10 в під`їзд, заспокоювати її і переконувати повернутися та завести її за руку у квартиру. Такі дії ОСОБА_7 був би неспроможний вчинити у тому ступені сп`яніння, який описала у наданих суду показаннях свідок ОСОБА_27 за показаннями ОСОБА_12 , ОСОБА_17 вчиняв активні інтенсивні фізичні дії - наніс численні удари ОСОБА_10 . Крім того, з матеріалів кримінального провадження простежується, що на його початкову етапі, коли з моменту події пройшов відносно незначний час, ні ОСОБА_12 , ні сам ОСОБА_7 про присутність того вечора ОСОБА_27 не повідомляли. Дані розбіжності у показаннях свідка ОСОБА_27 не дозволяють суду їх ураховувати у висновках про фактичні обставини.

В цілому, при оцінці показань ОСОБА_12 та ОСОБА_27 , з огляду на подані сторонами докази з відомостями, що характеризують їх обох принаймні в минулому як осіб з аморальним способом життя, зловживання спиртним і антисоціальною поведінкою, судом взято до уваги саме відповідність і узгодженість, логічність їх показань з іншими дослідженими судом доказами у їх сукупності, оскільки самі по собі дані, що негативно характеризують свідка, не виключають, що така особа може стати очевидцем обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, і вона може правдиво розповісти про ці обставини при допиті.

При цьому, суд свідомий того, що і показання ОСОБА_12 мають окремі неузгодженості з іншими матеріалами кримінального провадження. Так, під час слідчого експерименту за її участю ОСОБА_12 зазначила, що при знайомстві з ОСОБА_7 біля магазину була разом з ОСОБА_10 , не вказала що ОСОБА_10 при сварці з ОСОБА_7 вибігала з квартири, а також заперечила статеві зносини з ОСОБА_26 , тоді як при допиті у суді повідомила, що коли знайомилася з ОСОБА_7 біля магазину була одна та прийшли з ним вдвох до ОСОБА_10 , яка була вдома, ОСОБА_10 вибігала з квартири у коридор і ОСОБА_7 затягнув ОСОБА_10 назад у квартиру, зазначила, що мала статеві зносини з ОСОБА_7 , уточнивши, що під час слідчого експерименту помилково вказала що була біля магазину з ОСОБА_10 , а про те що ОСОБА_10 вибігала з квартири у коридор повідомити забула, інформацію про секс не повідомила через небажання розкрити інтимні сторони життя і різницю у віці між нею і ОСОБА_7 , який набагато старший.

Проте, дані суперечності стосуються не основних обставин події, а їх характер і суть жодним чином не викликає сумніву у самому перебуванні свідка ОСОБА_12 у час і місці події і спроможності бути її очевидцем.

За такого, позиція свідка ОСОБА_12 , як під час досудового розслідування (із врахуванням протоколу слідчого експерименту), так і під час судового розгляду щодо істотних обставин справи є незмінною. При цьому кожна особа з урахуванням часу, який пройшов від певної події, ступеню свого розвитку, внутрішнього світогляду, залежно від свого психічного стану, не може давати абсолютно ідентичні показання, а розбіжності у деталях або неточності у показаннях, під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, зокрема в даному випадку щодо інтимних стосунків із обвинуваченим, не є безумовною підставою для визнання її показань недостовірними. Її показання в частині побиття ОСОБА_55 саме ОСОБА_7 конкретні і не містять припущень.

Відомостей про конкретні факти, які б свідчили про отримання ОСОБА_10 за інших обставин тілесних ушкоджень у період, до якого відноситься виникнення у неї тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть, у ході судового розгляду сторонами кримінального провадження не надано.

Отже, оскільки судово-медичні дані вказують на утворення тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_10 до вечора 20.07.2021, і у цей період часу підтверджено факт застосування в ніч з 18 на 19.07.2021 ОСОБА_7 фізичної сили до ОСОБА_10 , у ході чого за показаннями свідка ОСОБА_12 та за отриманими під час слідчого експерименту з її участю даними ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 у такий спосіб і з такою локалізацією, що за даними висновку додаткової судово-медичної експертизи від них могли утворитися тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_55 , і підстав для критичної оцінки показань свідка ОСОБА_12 щодо цих обставин у ході судового розгляду справи не установлено, тоді як ОСОБА_7 не заперечує факт конфлікту з ОСОБА_10 , але наполягає, що не бив її, і у цій частині показання ОСОБА_7 суд, з наведених вище мотивів, сприймає як природнє прагнення поліпшити своє становище, а даних про конкретні факти, які б свідчили про утворення в ОСОБА_10 за інших обставин тілесних ушкоджень у період, до якого відноситься виникнення у неї тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть, у ході судового розгляду сторонами кримінального провадження не надано, на переконання суду, з урахуванням наведеного аналізу доказів, дозволяють встановити на їх основі, зокрема протоколу огляду місця події від 24.07.2021, висновків судово-медичної експертизи №105 та додаткової судово-медичної експертизи №155, протоколу проведення слідчого експерименту від 31.07.2021 за участю свідка ОСОБА_12 , протокол пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2021, показань потерпілої ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_12 , винуватість ОСОБА_7 у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , що спричинило її смерть відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, за встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії ОСОБА_7 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Сторона захисту звертає увагу, що у обвинувальному акті при викладі фактичних обставин правопорушення при зазначенні часу спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень вказано: «…у ніч із 18.07.2021 на 19.07.2021...», а при зазначенні часу смерті потерпілої: «...Від отриманих тілесних ушкоджень у вечірній час ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпіла ОСОБА_10 померла за місцем свого проживання...».

Захисник зазначає, що за такого формулювання обвинувачення воно є неконкретним, а також не зрозуміло, чи стверджується про смерть ОСОБА_10 від тілесних ушкоджень, отриманих 24.07.2021, чи від тілесних ушкоджень отриманих у ніч із 18.07.2021 на 19.07.2021.

З приводу цих доводів суд зазначає, що увесь зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, наведений у обвинувальному акті, а не його окрема частина, на яку вказує захисник, дають можливість зрозуміти, що ОСОБА_7 обвинувачується у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 в ніч із 18.07.2021 на 19.07.2021, як вказано у абзаці першому, та настання внаслідок тілесних ушкоджень в подальшому, у вечірній час 24.07.2021, смерті ОСОБА_10 .

Матеріали справи не дають підстав вважати, що застосоване у обвинувальному акті формулювання фактичних обставин злочину якимось чином завадило стороні захисту ефективно захищатися від обвинувачення.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, і відомості про особу винного.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 дорослий, працездатний чоловік з професійно-технічною освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, скарг на нього за місцем проживання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Строк перебування ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом з 03.08.2021 по 28.09.2021 згідно з ч. 7 ст. 72 КК України слід зарахувати у строк покарання, виходячи зі співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з часу затримання на виконання даного вироку.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 03.08.2021 по 28.09.2021, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Речові докази: футболку білого кольору, штани білого кольору повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1