печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001100, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування №0001100 від 14.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, розпочате за інформацією Департаменту міграційної поліції України, отриманої шляхом обміну відомостями через інформаційну платформу «SIENA» від правоохоронних органів Королівства Іспанія (далі - Іспанія) щодо розслідування кримінальної справи під кодовою назвою «Sunflower» («Соняшник») стосовно злочинної групи, до складу якої входять громадяни України та іноземних держав, яка організувала та реалізує злочинну схему, направлену на легалізацію (відмивання) доходів, отриманих від протиправної діяльності шляхом вербування громадян України з метою оформлення останніх в статусі «тимчасового захисту» для відкриття банківських рахунків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані особи, діючи умисно, за попередньою змовою, реєструють підставних осіб (їх дані) в гральних закладах, а відтак здійснюють грошові транзакції під виглядом виграшів на банківські рахунки, якими ж самі розпоряджаються.

Таким чином, уповноваженими органами Іспанії встановлені факти скоєння шахрайських дій та «відмивання» коштів, отриманих злочинним шляхом. Не виключається, що ця злочинна організація може «відмивати» доходи від інших злочинних дій, у тому числі міжнародними злочинними організаціями чи спілками.

Раніше вказана група початково використовувала персональні дані громадян Іспанії, але змінили свої методи, оскільки іспанці, коли підозрювали чи дізнавалися про те, що хтось без згоди використовує їх дані, заявляли про злочин до Національної поліції Іспанії.

Згодом, вищевказані особи стали привозити до Іспанії українських жінок, аби ті попросили прихистку, отримуючи статус тимчасового захисту. Цей правовий статус забезпечує громадянам України низку прав і серед іншого, їм присвоюється ідентифікаційний номер іноземця (NIE). З цим номером іноземця вони можуть вчиняти в Іспанії безліч юридичних дій, в тому числі відкривати банківські рахунки на своє ім`я. Впродовж кількох місяців було помічено, що згадані вище особи купують громадянкам України квитки на авіарейси до Іспанії, оплачують їхнє проживання та супроводжують їх до банку для відкриття поточних рахунків. Згодом, вказані жінки залишають ОСОБА_5 , а підозрювані продовжують використовувати їхні документи та рахунки для здійснення фінансових операцій.

В ході проведення досудового розслідування та виконання доручень слідчого оперативними працівниками Департаменту міграційної поліції Національної поліції України встановлено, що до вказаної злочинної діяльності може бути причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Остання здійснювала оформлення на себе статусу «тимчасового захисту» на території Іспанії та оформлювала банківські рахунки на своє ім?я, які в подальшому передавала учасникам злочинної групи для здійснення легалізації (відмивання) коштів, отриманих від протиправної діяльності.

17.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 11.06.2025 у справі 757/27385/25-к проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператору зв?язку «Лайфселл» НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 17.06.2025 вищенаведений мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, на даний час з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, передачі, відчуження вищевказаного майна, виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням викладеного, прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, вилучене 17.06.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператору зв?язку «Лайфселл» НОМЕР_3

Прокурор у кримінальному провадженні № 0001701 - ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, долучив до матеріалів письмові заперечення на клопотання прокурора.

Так, заперечення адвоката ОСОБА_4 ґрунтуються на тому, що у поданому клопотанні прокурора не наведено жодних конкретних фактів чи доказів, які б підтверджували, що вилучений мобільний телефон є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, як це вимагається ст. 98 КПК України. Зокрема, вказує, що у клопотанні відсутні відомості про те, що телефон використовувався для здійснення протиправної діяльності, пов?язаної з легалізацією доходів, або містить інформацію, яка має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також представник власника зауважує на тому, що під час обшуку ОСОБА_8 добровільно надала доступ до мобільного телефону, вказавши цифровий пароль до нього, про що вказано в ухвалі від 14.04.2025. З огляду на що, органи досудового розслідування мали безперешкодну можливість провести огляд телефону та встановити, чи містить він інформацію, що має значення для розслідування. Проте, відповідно до наявної інформації, огляд вилученого майна не проводився, а в додатках до клопотання прокурора відсутні будь-які документальні підтвердження того, що телефон містить відомості, які можуть бути використані як докази. Таким чином, визнання телефону речовим доказом вважає безпідставним і суперечить вимогам ст. 98 КПК України.

Обґрунтовуючи підстави для відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна адвокат вказує, що подане клопотання прокурора не містить документів чи доказів, які б підтверджували зв`язок вилученого телефону з кримінальним правопорушенням або причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину. Зокрема, клопотання не містить відомостей власника телефона, як він використовувався у злочинній діяльності та які саме дані на ньому можуть мати значення для розслідування.

Також адвокат ОСОБА_4 зауважує на відсутності постанови про призначення експертизи вилученого телефону, що на думку представника свідчить про те, що орган досудового розслідування не вбачає потреби у проведенні експертного дослідження, а отже визнання телефону речовим доказом є необґрунтованим, оскільки органи досудового розслідування не надали жодних доказів того, що телефон містить інформацію, яка потребує експертного аналізу для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також адвокат ОСОБА_4 наголошує на тому, шо у клопотанні прокурора не доведено причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення. Наявність лише рапорту співробітника Департаменту міграційної поліції України або інших непідтверджених відомостей, отриманих через платформу «SIENA», не може вважатися достатньою підставою для визнання вилученого майна речовим доказом.

З огляду на викладене, відсутність доказів причетності ОСОБА_8 до злочину свідчить про те, що вилучений телефон не має відношення до кримінального правопорушення, а отже підстав для задоволення клопотання прокурора немає.

За викладених обставин представник власника майна просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування №0001100 від 14.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування здійснюється за фактом того, що група осіб, використовуючи банківські рахунки громадян України, які перебувають на території Євросоюзу в статусі "тимчасового захисту", здійснюють легалізацію (відмивання) майна, отриманого злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

11.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/27385/25-к надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення, зокрема, мобільних телефонів /а.м. 46-47/.

17.06.2025 на підставі вищевказаної ухвали було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператору «Лайфселл» НОМЕР_3 /а.м. 48-52/.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Як вбачається з матеріалів клопотання, є достатні підстави вважати, що мало місце кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0001100, а вилучене в ході обшуку майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Щодо вилучених в ході обшуку мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу обшуку, ОСОБА_8 дійсно було надано пароль від мобільного телефону.

Поряд із тим, ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 11.06.2025 прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема, мобільних телефонів. Отже, вилучений за місцем проживання ОСОБА_8 мобільний телефон не є тимчасово вилученим майном та до вказаних обставин положення ч. 2 ст. 168 КПК України не застсовуються.

Також слідчий суддя враховує, що з огляду на обставини правопорушення, викладені в клопотанні прокурора, та досліджені матеріали справи, є обґрунтовані підстави вважати, що у вилучених телефонах може міститися інформація щодо обставин, які розслідуються у вказаному кримінальному провадженні, а отже останні мають доказове значення у провадженні.

17.06.2025 постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператору «Лайфселл» НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001100.

Враховуючи викладене, з огляду на пояснення прокурора, те, що наявні достатні підстави вважати, що відшуканий слідчим за місцем проживання ОСОБА_8 мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, про що слідчим прийнято відповідне процесуальне рішення у формі постанови, тобто він може містити відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.06.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператору зв`язку «лайфселл» НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1