Справа № 460/1982/15-к
Провадження №1-кп/944/6/25
22.05.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербляни Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та постійно проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України,
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення чи невчинення в інтересах того, хто надає правомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК країни.
В подальшому ОСОБА_4 діючи з умислом на одержання неправомірної вигоди та вчинення службового підроблення 15.04.2015, перебуваючи в приміщенні службового кабінету №40, що знаходиться за адресою: м. Яворів, вул Львівська, 42 надав складений ним завідомо неправдивий документ для підписання ОСОБА_8 , зазначивши при цьому, що вона повинна розписатить про отримання його примірнику та написати пояснення 6 квітнем 2015 року.
Таким чином своїми умисними, протиправними діями, які виразились у службовому підробленні, тобто складанні і видачі завідомо неправдивого документу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав письмове клопотання у якому просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про закриття кримінального провадження у судовому засіданні підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Вказав, що розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і, що це закриття провадження з нереабілітуючих підстав.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до вимог ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до нетяжких злочинів (на час вчинення кримінального правопорушення відносилось до злочину невеликої тяжкості), кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.368 КК України є тяжким злочином.
Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Згідно із ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
З вбачається з матеріалів кримінального провадження інкриміновані обвинуваченому діяння були вчинені у квітні 2015 року. Таким чином, з часу їх вчинення минуло понад десять років.
Отже, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України - закінчився. При цьому даних про вчинення обвинуваченою нового кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять і прокурором таких даних не надано.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, та надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Враховуючи, що на час розгляду в суді кримінального провадження спливли строки давності, суд вважає, що є всі підстави звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, закрити.
Відповідно до вимог ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Крім того, на виконання вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314 КПК України, суд,
клопотання сторони захисту задовольнити.
звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Після набрання ухвалою законної сили речові докази:
-мобільний телефон ОСОБА_4 з карткою оператору мобільного зв`язку повернути володільцю,
- системний блок комп`ютеру ОСОБА_4 та рух коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ФОП ОСОБА_10 у Філії AT «Укреексімбанк» у м. Львові -повернути до Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області;
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1