Справа № 147/966/25
Провадження № 1-кп/147/219/25
УХВАЛА

09 червня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 11.04.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 11.04.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою суду від 09.06.2025 призначено підготовче судове засідання.

Також, 09.06.2025 прокурором було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на 60 днів без визначення застави. У клопотанні зазначено, що ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.04.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Останній обвинувачується у вчинення тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану та за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому усвідомивши невідворотність покарання, ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватися від суду. Також може впливати на свідків, оскільки згідно ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження отримує усно, тому перебуваючи на волі матиме змогу незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов. Окрім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор зазначає, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на свідків.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого строком на 2 місяці, оскільки ризики, передбачені КПК України, не зникли, обставини не змінилися. Тобто існують ризики, що обвинувачений зможе перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього.

Обвинувачений в підготовчому засіданні просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він хоче поспілкуватися з потерпілою. Також бажає зв`язатися з командиром військової частини, тому що має намір повернутися до військової служби. Окрім того, не заперечив проти розгляду даного кримінального провадження в режимі ВКЗ.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання, так як відсутні ризики, визначені ст.177 КПК України. Свідки у даному кримінальному провадженні відсутні. Понятими є працівники ТЦК та СП, вплив на яких повністю виключається.

Представник потерпілої підтримав клопотання про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Захисник та представник потерпілої просили суд відкласти підготовче засідання, обмежившись розглядом клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки було недостатньо часу для формування ними правової позиції із клієнтами.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним прокурором.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання продовження запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Також суд зазначає, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст.177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.04.2025, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 червня 2025 року включно.

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Не вдаючись до детального аналізу оцінки дій винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, суд повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у суду реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Наведені прокурором у клопотанні доводи, а також покликання на зібрані докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Переконливих доказів того, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на наведені ризики, в ході розгляду справи не здобуто.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років.

Вік і стан здоров`я ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі, таке обмеження конституційних прав, з огляду на наведені прокурором обставини, є виправданим, наведене свідчить про відсутність в обвинуваченого соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватись від суду, не буде незаконно впливати на потерпілу та не вчинить іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, його вік і стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Суд враховує доводи захисника та обвинуваченого, між тим, з огляду на перелічені вище ризики, які не змінились, та наявність обґрунтованої підозри, підстав для зміни запобіжного заходу, про що вони просять, суд не вбачає. Крім того, стороною захисту не було подано до суду доказів, на підтвердження викладених ними обставин ( місце реєстрації, проживання, характеристики, відомості про сім`ю тощо).

Справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання, судом не встановлювались обставини справи, не досліджувались докази та не допитувались свідки та потерпіла, що свідчить про те, що ризики, які слугували підставою обрання обвинуваченому запобіжного заходу не втратили свою актуальність.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання встановленим під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризикам, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Окрім того, з огляду на необхідність обов`язкової участі обвинуваченого при розгляді даного кримінального провадження, з метою економії часу та розумного строку розгляду кримінального провадження, з метою забезпечення дотримання прав обвинуваченого, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 не заперечує проти розгляду даної справи в режимі відеоконференції, суд вважає за необхідне здійснити дистанційний розгляд даного кримінального провадження з використанням технічних засобів при трансляції з іншого приміщення, а саме - з приміщення ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», у режимі відеоконференції за участі обвинуваченого., відповідно до норм ст.336 КПК України .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 серпня 2025 року включно.

Відкласти підготовче засідання до 10-00 год. 25 червня 2025 року.

Підготовче судове засідання та судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 11.04.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, здійснювати в режимі відеоконференції між Тростянецьким районним судом Вінницької області та державною установою «Вінницька установа виконання покарань №1» за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу суду в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.06.2025 о 15-30 год.

Суддя ОСОБА_1