Справа № 933/465/25
Провадження № 1-кп/933/56/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Олександрівка кримінальне провадження № 0002071, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Дальник Біляєвського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого стрільця-оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, який на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_3 ( в режимі ВКЗ),

у с т а н о в и в:

Старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період і проходячи її на посаді старшого стрільця-оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, через злочинну недбалість та особисту недисциплінованість, в порушення вимог ст. ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, п. 10 Інструкції з придбання у Збройних Силах України вогнепальною зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, п. 4, 6 розділу І, п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», тобто в умовах воєнного стану достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання військового майна та відповідальність, яка передбачена за його порушення, діючи зі злочинною недбалістю не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був й міг їх передбачити, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, порушив правила зберігання ввіреної йому для службового користування табельної зброї, маючи реальну можливість належним чином дотримуватися правил зберігання зброї, з метою залишення зони активних бойових дій, взявши ввірену йому для службового користування табельну зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_3 , вирушив у напрямку с. Степанівка, Новодонецької селищної громади Краматорського району Донецької області. В подальшому, перебуваючи в одному із приватних домоволодінь, залишив без нагляду автомат АК 74 № НОМЕР_3 , тим самим допустив втрату ввіреної йому для службового користування стрілецької особистої зброї 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_3 , залишковою вартістю 2940 гривень 36 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 413 КК України, визнав повністю та зазначив, що ним відшкодовано шкоду, ввірений йому для службового користування автомат АК-74 № НОМЕР_3 знайшовся та був повернутий. Просив суд закрити відносно нього кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.413КК України на підставі ст. 45 КК України, про що суду подав клопотання від 15.08.2025.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України на підставі ст. 45 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положенням ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 45 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови передбачено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду. Передбачене у статті 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, така його позиція підтверджується і зібраними стороною обвинувачення доказами.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, тобто втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Вказаний злочин відповідно до примітки до ст.45 КК України не є корупційним.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, який не є корупційним, свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяна злочином шкода відшкодована, обвинувачений є раніше не судимим та звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 45 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ст. 45 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 413 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст. 45 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 284-286, ч. 3 ст. 288, ст.314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України, - у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0002071 від 27 травня 2025 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 21.08.2025.

Суддя ОСОБА_1