Номер провадження: 11-кп/813/1599/25
Справа № 502/524/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської обл. від 11.03.2025, якою в межах к/п №001417 від 08.12.2021 відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія Одеської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше на судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 та ч. 2 ст. 310 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09.05.2025 включно, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою від 11.03.2025 було задоволено клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 та було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09.05.2025, включно із утриманням в ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор", відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 та ч. 2 ст. 310 КК України, із визначенням застави у розмірі 900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 725 200 грн.

Окрім того, зазначеною ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд 1-ої інстанції врахував тяжкість інкримінованих злочинів, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та прийшов до висновку про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, що є підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який водночас не є для обвинуваченого безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те. що висновки суду мають формальний характер, у мотивувальній частині не надана оцінка аргументам сторони захисту, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу від 11.03.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та задовольнити клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання до суду не з`явився, їх жодними клопотаннями до суду не звертався, у зв`язку з чим, колегія суддів на підставі приписів ст. 422-1 КПК України вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони захисту, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що на розгляді в Кілійському районному суді Одеської обл. знаходиться к/п №001417 від 08.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 310 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 310 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 310 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з приписів п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

При цьому, ч. 2 ст. 422-1 КПК України визначено, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Також, зважаючи на те, що ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Тобто, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою (у разі його наявності), ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу, а також, в деяких випадках, копію обвинувального акту та журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, прийшовши до висновку про наявність підстав для продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд врахував тяжкість та суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та відомості про особу обвинуваченого.

Дійсно, зважаючи на можливу міру покарання, яка може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, колегія суддів вважає, що рішення суду 1-ої інстанції є законним, та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки виходячи з цього є підстави вважати, що на теперішній час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, апеляційний суд враховує обсяг обвинувачення, систематичний та умисний характер злочинів та погоджується із висновками суду з приводу існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З огляду на вищевказане, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним та виправданим продовження на даній стадії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Що стосується визначеного судом обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вирішуючи питання про розмір застави, апеляційний суд виходить з того, що приписи КПК Українита практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Водночас, апеляційний суд додатково зауважує на тому, що запобіжні заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення обвинуваченим будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд враховує також усталену практику ЄСПЛ, відповідно до якої зі спливом часу наявні ризики зменшуються.

Відтак, з огляду на фактичні обставини інкримінованих злочинів, їх специфіку та суспільну небезпеку, корисливий мотив, відомості про особу обвинуваченого, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що застава у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідною і достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За приписами п. 2) ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню, із постановленням нової ухвали, про часткове задоволення клопотання прокурора ОСОБА_15 про продовження запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Водночас, апеляційний суд враховує доводи сторони захисту з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час в ході судового розгляду утримується під вартою, відносно інших обвинувачених застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з чим, на виконання ст. 28 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово та практики ЄСПЛ вважає за необхідне звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність вжиття заходів щодо дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 24, 28, 370, 404, 405, 407, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Кілійського районного суду Одеської обл. від 11.03.2025, якою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 та ч. 2 ст. 310 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вид тримання під вартою до 09.05.2025 із визначенням застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_15 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.05.2025.

Визначити розмір застави у якості альтернативного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 119 600 (два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 30.04.2025, заставна сума за ОСОБА_6 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

У разі внесення визначеного апеляційним судом розміру застави, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього строком до 09.05.2025 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання, роботи та засобів зв`язку;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській обл. свій паспорт або інші документи для виїзду за кордон;

Звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 310 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 310 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 310 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4