Номер провадження:1-кп/521/740/25

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває, судом здійснюється дослідження доказів.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою стосовно обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт в порядку вимог ст.201 КПК України, посилаючись на тривалий час його перебування під вартою, відсутність наведених ризиків, зменшення цих ризиків у зв`язку зі смертю потерпілого, також, звертає увагу на те, що розмір застави взагалі не визначався, що порушує права обвинуваченого, просив врахувати наявність у нього постійного місця проживання, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей 2020 р.н. та 2022 р.н. Крім того, звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні безчисленні звернення від військового командування військових частин з проханням направити ОСОБА_4 до них для проходження військової служби за контрактом для участі в бойових діях. Зазначені звернення військового командування обумовлені тим, що ОСОБА_4 проходив військову службу в добровольчоському батальйоні та приймав участь на стороні ЗСУ протягом 2022 року на Донецькому напрямку, що свідчить про сумлінність даної особи та наявність високо моральних цінностей. Враховуючи зазначене та наявні в матеріалах справи документи все свідчить про добросовісність особи щодо своїх намірів які останній висловлює, щодо подальшого бажання проходити військову службу одночасно з бажанням утримувати та піклуватись про своїх дітей які є громадянами України. У зв`язку з чим, просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 змінити на цілодобовий домашній арешт з обов`язком з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 до рекрутенгового відділу щодо проходження військової служби та зобов`язати відповідальних посадових осіб Малиновської окружної прокуратури м.Одеси, що здійснюють процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, здійснити організацію доставки та подальший контроль за проходженням військової служби ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що є численні звернення військовослужбовців про залучення обвинуваченого до проходження військової служби, тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт та забезпечити подальший контроль за проходженням військової служби за прокуратурою. Зазначив, що на час проходження військової служби провадження у справі може бути зупинено та після закінчення військового стану обвинвачений меже стати перед судом. У разі відмови в задоволенні клопотання просив визначити розмір застави як запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, зазначив, що фактично є батьком двох дітей, але офіційно у свідоцтвах про їх народження не зазначений.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які не відпали та продовжують існувати. Крім того, стосовно контролю за проходження військової служби обвинуваченого, зазначив, що відповідно до законів України у прокуратури взагалі не має повноважень на здійснення такого контролю.
Заслухавши думки учасників судового засідання суд приходить до наступного.
За ч.1 ст.201 КПК обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Таким чином обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Такими підставами можуть бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.
Згідно зі ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, суд приходить до висновку про наявність наведених вище ризиків, передбачених вимогами ст.177 КПК України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.
Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За таких обставин суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК та які були врахованні під час вирішення питання про тримання обвинуваченого під вартою, не можна визнавати недоведеними, серед яких ризики існують не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Разом з цим, надані дані захисником про особу обвинуваченого, не зменшує існування вищезазначених ризиків, оскільки їх більша частка існувала і на час вчинення дій згідно обвинувачення, а саме наявності на утриманні у обвинуваченого неповнолітніх дітей, офіційним батьком яких обвинваччений не зареєстрований, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані обвинуваченим моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Що стосується бажання обвинваченим проходити військову службу, то такі заяви обвинуваченого та звернення військової частини з цього питання були врахованні судом під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому лише цих обставин на думку суд не достатьно для вирішення питання, зазначеного у клопотанні захисника та не вказує на зменшення існування наведених ризиків, при цьому суд звертає увагу, що захист посилається на бажання обвинуваченим проходити військову службу та зупинити провадження у справі.
При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.
Тобто в даному випадку, суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Враховуючи викладене, оскільки об`єктивних даних, які свідчать про наявність таких обставин, які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого, а також стати підставою для зміни запобіжного заходу щодо нього на інший більш м`який, не надано та судом в ході розгляду клопотання не встановлено, тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що клопотання захисника про заміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Клопотання захисника не містить будь-яких нових обставин, які не розглядались судом під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Щодо проходження обвинуваченим військової служби, суд зазначає наступне, що порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміни запобіжного заходу з інших підстав чітко визначений та регламентований положеннями ст.616 КПК України, якою передбачено, що саме прокурор за результатами розгляду клопотання підозрюваного чи обвинуваченого має право ініціювати перед слідчим суддею або судом питання про скасування такій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.
Чинний КПК України доповнено зазначеною нормою згідно із Законом №2125-IX від 15.03.2022 р., тобто після повномасштабного вторгнення РФ на територію України та оголошення воєнного стану. Отже, вказана норма є спеціальною та застосовується у випадках, коли питання про скасування запобіжного заходу ставиться з підстав проходження підозрюваним або обвинуваченим військової служби під час мобілізації.
Втім, прокурор в порядку, передбаченому ст.616 КПК України з відповідним клопотанням до суду не звертався, натомість, навпаки зазначив, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що обумовлює необхідність тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, ухвалою суду від 02.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який було продовжено, оскільки злочин, передбачений ч.4 ч.187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , пов`язаний із застосуванням насильства. За цих обстави суд відхиляє посилання захисника на відсутність визначення розміру застави.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 201, 372 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1