Справа № 359/7359/25
Провадження № 1-в/359/370/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «БВК (№ 119)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією та використанням системи дистанційного зв`язку ВКЗ, клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27.09.2024 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

про звільнення від подальшого відбування покарання і пом`якшення призначеного покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України,

у с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання і пом`якшення призначеного покарання у випадках, передбачених ч.2 ст.74 КК України. Клопотання мотивоване тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим Законом внесено зміни у розмежування адміністративного та кримінального правопорушення проти власності. Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Засуджений вважає, що його дії, які мали ознаки кримінальних правопорушень, за які його засуджено, перестали бути кримінально-карними і містять ознаки адміністративних правопорушень. З огляду на вказане, засуджений просить вирішити питання щодо його подальшого відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією законодавства.

Засуджений та його захисник адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні щодо клопотання посилалися на розсуд суду.

Прокурор просила відмовити в задоволенні клопотання засудженого.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ст. 539 КПК України, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України, під час виконання вироків вирішуються судом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого диспозиції ч. ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладені в наступній редакції: «1. Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; 2. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 01 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 1921 грн. Відтак сума соціальної пільги у 2019 році становила 960,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розумінні ст. 51 КУпАП, станом на 01 січня 2019 року складали 1921 грн.

Отже, набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року призвело до зміни важливого диференціюючого критерію, яким є максимальний розмір дрібного викрадення. Після ухвалення цього закону частина діянь, які вважалися кримінально-караними «перейшли» у адміністративні правопорушення. Фактично відбулась зміна меж караності, шляхом внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Ірпінського міського суду Київської області від 22 червня 2022 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України вчинено 20 червня 2019 року. Розмір завданої шкоди і, відповідно, вартість викраденого майна становила 4166 гривень 67 копійок.

Реальну міру покарання засуджений ОСОБА_5 відбуває в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)».

Таким чином, сума збитків по вироку Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2024 року по епізоду крадіжки, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, перевищує розмір дрібної крадіжки, що усуває кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту вироку Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2024 року ОСОБА_5 своїми протиправними діями, які полягали у таємному викрадені чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, спричинив матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму 4166 грн 67 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка більша, ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (більше 1921 грн).

Отже, вчинене засудженим діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ є кримінально-караним на теперішній час, а тому клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладено та керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 392-396, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання і пом`якшення призначеного покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_7