Справа № 947/9855/25
Провадження № 1-кс/947/9422/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000179 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ст. 1 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН РОЗСЛІДУВАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000179 від 02.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст.199 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до незаконного виготовлення, придбання з метою збуту, а також збуту та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів та електронних сигарет, причетні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає, АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 .

Використовує для транспортування незаконно виготовлених тютюнових виробів та електронних сигарет транспортний засіб: марки «DODGE CHALLENGER» д.н.з. НОМЕР_2 .

Також встановлено, що особа використовує гаражне приміщення з метою незаконного зберігання, фасування підакцизних товарів гаражне приміщення, що розташоване на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , з нанесеним номером на ньому №502/4. Місце розташування гаража визначене за географічними координатами: 46.4365826, 30.7083730 (Google Maps).

Збут незаконно виготовлених електронних сигарет без марок акцизного податку здійснює в месенджері «Телеграм», а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відправку незаконно виготовлених електронних сигарет без марок акцизного податку здійснює логістичною компанією Нова пошта, через відділення № 36, вулиця Івана та Юрія Лип, 5, Одеса. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , приймає замовлення в месенджері «Телеграм», а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та здійснює відправку через відділення ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 та Юрія Лип, 5, Одеса.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , приймає замовлення в месенджері «Телеграм», а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та здійснює відправку через відділення ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 та Юрія Лип, 5, Одеса.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та його дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,РНОКПП: НОМЕР_6 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 допомагають сину ОСОБА_4 , у незаконному збережені та збуті, незаконно виготовлених електронних сигарет без марок акцизного податку, (відправки через Н.П., здійснюються з використанням їх мобільних номерів телефонів), а також здійснюють акумуляцію та збереження грошових коштів здобутих переступним шляхом (від продажу незаконно виготовлених тютюнових виробів та електронних сигарет без марок акцизного податку).

Під час досудового розслідування, проведено згідно постанови прокурора контроль за вчиненням злочину у вигляді контролеваної закупки, та допитано в якості свідка: ОСОБА_11 , з приводу обставин незаконної діяльності вказаних осіб, який добровільно надав електронні сигарети та інші супутні документи, придбані ним у спільноті мережі «Telegram» в інтернет магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

20.06.2025 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 23.05.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 ., в ході якого виявлено та вилучено:

1)мобільний телефон iphone 13 pro max (ІМЕІ: НОМЕР_7 ,ІМЕІ: НОМЕР_8 );

2)ноутбук lenovo із зарядним пристроєм;

3)Мобільний телефон марки «Samsung» (ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 )

20.06.2025 на підставі постанови детектива вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ ПОДАНОГО ПРОКУРОРОМ КЛОПОТАННЯ:

В своєму клопотанні прокурор зазначає, що вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення. Також вказані речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладених обставин, на переконання прокурора є всі наявні підстави щодо накладення арешту на зазначене майно.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ В СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ:

Прокурор на адресу суду звернувся із заявою про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_12 також скерував заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що вилучене майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

НОРМАТИВНО-ПРАВОВА ОСНОВА ПРИ ВИРІШЕННІ ЗАЯВЛЕНОГО КЛОПОТАННЯ:

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 КПК України).

ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ст. 1 ст. 199 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Означені у клопотанні технічні пристрої були вилучені 20.06.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно долученої до матеріалів клопотання відповіді заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_11 прикордонного загону від 18.05.2025 на виконання доручення (а.к. 25), в ході виконання заходів щодо встановлення осіб було встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, прокурор у своєму клопотанні вказує, що зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що на теперішній час, з огляду на зміст поданого прокурором клопотання слід зазначити, що воно не містить ані будь-яких документів, якими б підтверджувалося доказове значення вилученого майна, ані власне відповідного обґрунтування, в зв`язку з чим сторона обвинувачення в цілому прийшла до переконання про їх доказове значення у кримінальному провадженні.

Фактично, наразі слідчий суддя лише може припустити, що клопотання прокурора зводиться до того, що таке клопотання подано з метою вивчення вилучених речей та отримання інформації, яка самостійно або в сукупності має доказове значення для даних злочинів.

При цьому, будь-яке логічне, обґрунтоване та аргументоване, а не попросту формальне, шляхом цитування відповідних законодавчих положень пояснення прокурора про мету, підстави та завдання арешту майна у такому клопотанні відсутні.

Так, означене майно було вилучено 20.06.2025, й, на думку слідчого судді, у сторони обвинувачення було вдосталь процесуального часу для дослідження такого майна, зокрема, як мінімум призначення відповідних експертних досліджень та/або залучення відповідних спеціалістів з тим, щоб дійсно підтвердити відповідність такого майна критеріям речових доказів.

По меншій мірі, сторона обвинувачення об`єктивно мала вдосталь процесуального часу для того, щоб у суворій відповідності до вимог кримінального процесуального закону України вказати, яке конкретно доказове значення мають технічні пристрої, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_4 , з огляду на відповідні положення вимог ч. 1 ст. 98 КПК України.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя наголошує, що предметом досудового розслідування даного кримінального провадження є кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України, що зумовлює відповідну специфіку майна, яке може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Натомість з аналізу поданого клопотання вбачається, що окрім формального цитування відповідних положень КПК України, будь-якого конкретного доказового значення вилученого майна прокурором зазначено не було.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

В цьому розрізі, якби хоча б дійсно, сторона обвинувачення в судовому засіданні навела наразі якісь аргументовані, підтверджені відповідними доказами доводи відносно того, щоб хоч якось пояснити свою позицію з приводу доказового значення вилученого майна, можливо, дійсно, була б доцільність розглядати можливість повернення такого клопотання, у випадку певної його невідповідності вимогам закону.

Однак така формальна позиція сторони обвинувачення, яка відобразилася у поданому клопотанні прокурора про арешт майна та його заяві про розгляд такого клопотання без його участі не може свідчити про те, що стороною обвинувачення хоча б якісь додаткові процесуальні дії вживалися для підтвердження доказового значення вилученого майна.

Таким чином, на переконання слідчого судді, у випадку, якщо таке клопотання буде повернуто прокурору, наведене не відповідатиме завданням та загальним засадам кримінального провадження, а також вимогам розумності та пропорційності, в розрізі інтересів зацікавлених осіб.

Більше того, навіть якби сторона обвинувачення долучила відповідні матеріали, якими б наведені обставини підтверджувалися, наведене не звільняло б сторону обвинувачення від обов`язку довести, яке доказове значення має вилучене майно.

Отже, підсумовуючи викладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що:

(1)стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого майна до категорії речових доказів, а відтак й наявності підстав та мети для арешту майна;

Крім того, слідчий суддя зауважує, що прокурор в даному випадку, користуючись наданими йому процесуальними правами, які відповідають загальній засаді кримінального провадження у вигляді диспозитивності, обмежився лише скеруванням до суду формальної заяви про розгляд клопотання за його відсутності.

(2) стороною обвинувачення не доведено, що з моменту фактичного вилучення майна та до моменту звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді та/або розгляду такого клопотання слідчим суддею, з таким майном проводилися будь-які процесуальні дії;

(3) стороною обвинувачення не доведено, з урахуванням наведених двох пунктів, в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав зацікавлених осіб.

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, є підставою для відмови в задоволенні поданого прокурором клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 відмовити.

Майно, яке було тимчасово вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

1)Мобільний телефон iphone 13 pro max (ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ: НОМЕР_8 )

2)Ноутбук lenovo с зарядним пристроєм;

3)Мобільний телефон samsung (ІМЕІ: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ) - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, - повернути особі, у якої воно було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1