Справа №751/7620/25
Провадження №1-в/751/131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 у режимі відеоконференції,

засудженого ОСОБА_5 режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2025 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшло подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, відбув встановлену законом частину строку покарання, став на шлях виправлення, тому до нього доцільно застосувати

положення ст. 82 КК України.

У судовому засіданні представник Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» підтримав подання, посилаючись на обставини, зазначенні у поданні, та просив задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Засуджений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» та зазначив, що в подальшому має намір порушувати питання про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Заслухавши представника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», думки прокурора та засудженого, вивчивши матеріали подання та додані до нього документи, а також матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до такого висновку.

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від

19 березня 2021 року ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки

6 місяців;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років

6 місяців з конфіскацією належного йому майна за виключенням житла.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією належного йому майна, за виключенням житла.

Вирок набрав законної сили 30 вересня 2022 року.

Початок строку 28 листопада 2022 року, кінець строку 11 травня

2028 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від

12 листопада 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 березня 2021 року за

ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами вчинених ним крадіжок 08 січня

2019 року на суму 1161 гривня 67 копійок та 27 лютого 2019 року на суму 1691 гривня 32 копійки, караність якого законом усунена. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 березня 2021 року за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185,

ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією належного йому майна за виключенням житла.

Фактично відбутий строк покарання станом на 11 вересня 2025 року становить 2 роки 9 місяців 14 днів.

За правилами ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з положеннями ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ст. 154 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень

ст. 82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його поведінка і ставлення до праці.

Становлення особи на шлях виправлення полягає у прагненні засудженого до такого виправлення, позитивних зрушеннях в його поведінці, добросовісному ставленні до праці, що свідчить про сумлінне здійснення процесу виправлення, яка за таких обставин може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_5 , засуджений в слідчому ізоляторі проявляє активну участь у роботі. На даний час в установі працевлаштований в господарчу обслугу на посаду підсобного робітника. Соціальні зв`язки підтримуються. Відновив стосунки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засудженого. За час відбування покарання характеризується здебільшого з позитивного боку. Заходи стягнень не застосовувались. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має десять заохочень. Бере активну участь у програмах/заходах, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Відсутній інтерес до азартних ігор. У колективі засуджений підтримує дружні стосунки із засудженими. Позитивні плани на майбутнє є, активно їх впроваджує в своєму житті. Приймає участь у програмах ДВВ, а саме «духовне відродження». Має бажання звільнитися умовно-достроково, також має позитивні плани на майбутнє. Зі слів засудженого хоче вести добропорядний спосіб життя та влаштуватися на роботу. До суспільно-корисної праці ставиться сумлінно та відповідально. Своє робоче та спальне місце утримує в чистоті, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До представників адміністрації ставиться добре, законні вимоги виконує. На заходи виховного впливу реагує позитивно. У колективі засуджених підтримує вигідні для себе доброзичливі взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний, лідерства не прагне, рівень розвитку соціального інтелекту відповідає його віку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки станом на 11 вересня 2025 року засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, відбув більше половини призначеного судом покарання, шкодує про вчинене, характеризується позитивно, під час відбування покарання у виді позбавлення волі заходи стягнень не застосовувались, працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має десять заохочень, а отже засуджений довів, що став на шлях виправлення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 82 КК України, ч. 2 ст. 67,

ст. 154 КВК України, статтями 369-372, 537, 539 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 березня 2021 року, строк невідбутої частини основного покарання на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі на 2 роки

8 місяців 16 днів, строк якого обчислювати з 11 вересня 2025 року.

Роз`яснити, що якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1