ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 08.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, має базову середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

04.04.2025 приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм товаришем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же день та час, у ході спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_2 виник кримінально-протиправний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , у цей же день, а саме 04.04.2025 приблизно о 22 годині 40 хвилин, перебуваючи за адресою: м.Дніпро, вул. Усенко, біля буд. №9, стоячи обличчям по відношенню до ОСОБА_3 , завдав останньому один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя, а саме в ділянку лівого ока, в наслідок чого ОСОБА_3 втратив рівновагу та впав на землю.

Далі, ОСОБА_2 не зупиняючись на досягненому та продовжуючи свій умисел, перебуваючи біля ніг ОСОБА_3 , який лежав на спині, присів біля нього та завдав останньому 2 удари правою рукою стиснутою в кулак, та 2 удари лівою рукою стиснутою в кулак в ділянку обличчя та голови потерпілого.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій параорбітальній області з частковим переходом в скроневу ділянку; внутрішньо-шкіряного крововиливу в лобній області зліва з переходом до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги та вниз на проекцію лівої виличної дуги; 2-х саден на слизовій оболонці верхньої щелепи по центру та праворуч, що розташовані на тлі крововиливів.

Вказані тілесні ушкодження, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_2 які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_3 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без його участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.04.2025 року від ОСОБА_3 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 від 11.04.2025 року, який пояснив, про обставини, які відбулись 04.04.2025 року, де ОСОБА_5 його побив в ході спільного відпочинку, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 14.04.2025 року, яка повідомила, що бачила бійку між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , однак хто, кого і як бив, вона не бачила, так як побігла заспокоювати свою дитину, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.04.2025 року, відповідно до якого, остання пояснила, що в ході спільного відпочинку ОСОБА_9 і ОСОБА_5 стали один навпроти одного і почали штовхатись, після чого вони почали підходити в її сторону, та в цей момент вона підбігла до них і почала рознімати, і вході цього через те, що вони штовхались вони зачепили її і вона впала, далі вона бачила як ОСОБА_5 сильно штовхнув ОСОБА_7 , і останній впав на землю, після цього ОСОБА_5 намагався нанести йому дари ногою та один раз попав, далі ОСОБА_5 згрупувався і ОСОБА_9 намагався ще раз його вдарити, однак вона підійшла до них та відштовхнула ОСОБА_5 , і підійшла до ОСОБА_7 , щоб його підняти, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 від 15.04.2025 року, відповідно до якого, останній розповів про події які відбулись 04.04.2025 року, та показав, як ОСОБА_5 наносив йому удари і куди саме, висновком експерта № 1101е від 15.04.2025 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого, при огляді 07.04.2025 року у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з частковим переходом в скроневуділянку; внутрішньо-шкіряного крововиливу в лобній області зліва з переходом до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги та вниз на проекцію лівої виличної дуги; 2-х саден на слизовій оболонці верхньої щелепи по центру та праворуч, що розташовані на тлі крововиливів. Виявлені у нього тілесні ушкодження на обличчі не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синець синюшно-зеленого кольору, з чіткими межами; внутрішньо-шкіряний крововилив синюшно-коричневого кольору, дещо розпливчастий; тощо), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 2-4 діб до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і в термін на який вказував обстежений та вказано дізнавачем у постанові. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ

України від 17.01.1995 року N?6. Виявлені у нього тілесні ушкодження на обличчі не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними травмуючими

властивостями. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій.

Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не можливо, у зв?язку з відсутністю судово-медичних експертних даних. Виявлені у нього тілесні ушкодження на обличчі не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними травмуючи ми властивостями. Встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень (власноруч або іншою особою) не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів, можливо лише вказати, що виявлені у нього тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках

доступних для нанесення власною рукою. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння. На підставі: п. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ

України від 17.01.1995року N?6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень (розташування по різним анатомічним лініям), можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти

власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синець синюшно-зеленого кольору, з чіткими межами; внутрішньо-шкіряний крововилив синюшно-коричневого кольору, дещо розпливчастий; тощо), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 2-4 діб до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і в термін на який вказував обстежений та вказано дізнавачем у постанові. Оцінка свідчень потерпілих, обвинувачених, свідків та інших осіб, щодо умов та обставин отримання тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2025 року за участю свідка ОСОБА_10 , з додатком до нього, відповідно до якого ОСОБА_10 упізнала на фото № 1 свого сина ОСОБА_2 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 від 22.05.2025 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_2 розповів про обставини, що відбулись 04.04.2025 року між ним та ОСОБА_3 , в ході чого він побив ОСОБА_3 та показав як саме і куди наносив удари.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_11