печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2025 прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263 КК України, а також за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року, не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи на меті особисте збагачення, створив злочинну групу з числа мешканців м. Чернівці, об`єднав їх противоправні дії, розподілив між ними злочинні обов`язки, визначив способи виконання злочинного плану, відомого всім учасникам групи, спрямованого на вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень на території м. Чернівці та Чернівецької області за наступних обставин.

Визначившись з напрямками протиправної діяльності та взявши на себе функції керівника і активного учасника організованої групи, ОСОБА_5 з огляду на особисті якості кандидатів, зокрема, схильність до вчинення злочинів, навички скоєння злочинів у минулому, умови та спосіб їх життя, фізичний стан, зв`язки, здатність до підпорядкування залучив до складу групи учасників, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також інших невстановлених не цей час досудовим розслідуванням осіб.

Вказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, за попередньою змовою зорганізувались у внутрішньо і зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання, метою якого є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, склали при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного, мали єдині наміри щодо вчинення кримінальних правопорушень, підтримували між собою міцні зв`язки, встановили чіткі правила поведінки всередині угрупування, керівником якого є ОСОБА_5 , та виконували всі його вказівки.

Так, в ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, 27.03.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено :

- Сім-картка оператора мобільного зв`язку «Lifecell»;

- Сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone»;

- Ніж в чохлі;

- Мобільний телефон «Samsung» з сім карткою № НОМЕР_1 ;

- Дерев`яна бита;

- Металевий прут.

В подальшому, постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами.

Таким чином, вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна до суду не з`явився, про місце, час та дату розгляду провадження був повідомлений належним чином.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263 КК України, а також за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, в ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, 27.03.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено :

- Сім-картка оператора мобільного зв`язку «Lifecell»;

- Сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone»;

- Ніж в чохлі;

- Мобільний телефон «Samsung» з сім карткою № НОМЕР_1 ;

- Дерев`яна бита;

- Металевий прут.

В подальшому, постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Разом з тим, підлягає поновленню строк для подачі даного клопотання про накладення арешту на вилучене майно, оскільки він був пропущений з поважних причин, а саме, у зв`язку з визначенням підслідності кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Поновити прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 строк для звернення з клопотанням про арешт майна.

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Сім-картка оператора мобільного зв`язку «Lifecell»;

- Сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone»;

- Ніж в чохлі;

- Мобільний телефон «Samsung» з сім карткою № НОМЕР_1 ;

- Дерев`яна бита;

- Металевий прут.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1