Справа № 601/2629/25
Провадження № 1-кс/601/615/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000259 від 02.07.2025 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, має на утриманні двох малолітніх дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_5 ,

- підозрюваного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000259 від 02.07.2025.

Із клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проживав у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та двома малолітніми дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом злочину.

Відповідно до ст. ст. 3, 28, 29 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на особисту недоторканність.

Відповідно до п. b) статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) від 11 травня 2011 року, яка ратифікована Законом України №2319-IX від 20 червня 2022 року (далі - Конвенція), домашнє насильство означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Згідно ст. 45 Конвенції сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль в репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

03 січня 2025 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй колишній дружині ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 03.01.2025 по 15.06.2025 вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 03.01.2025 о 20:00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме: в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу образами та погрозами, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, спричинивши погіршення якості її життя, що виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 14.01.2025 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Також 29.05.2025 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу образами та погрозами, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, спричинивши погіршення якості її життя, що виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 12.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 15.06.2025 близько 15:00 год. за місцем проживання, у подвір`ї житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_7 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали в словесному висловлюванні нецензурними словами в її адресу, образами в її сторону, чим заподіяв істотну шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, що виразилось у погіршенні якості її життя, погіршення психологічного стану, втраті повноцінного сну, самооцінки та позитивних емоцій.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин, наданим їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість, та заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_7 , порушено її психологічну недоторканність та здійснено на неї психотравмувальний вплив, чим завдано психологічних страждань.

Крім цього, 03 січня 2025 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї доньки ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй доньці ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 03.01.2025 по червень 2025 вчиняв психологічне насильство щодо своєї доньки ОСОБА_9 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 03.01.2025 о 20:00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме: в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу образами та погрозами, у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, спричинивши погіршення якості її життя, що виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 14.01.2025 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Також 29.05.2025 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме: в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу образами та погрозами, у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, спричинивши погіршення якості її життя, що виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 12.06.2025, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 протягом червня 2025 року за місцем проживання, у подвір`ї житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_7 у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали в словесному висловлюванні нецензурними словами в її адресу, образами в її сторону, чим заподіяв істотну шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, що виразилось у погіршенні якості її життя, погіршення психологічного стану, втраті повноцінного сну, самооцінки та позитивних емоцій.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин, наданим їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість, здійснено вплив на психоемоційний стан та відчуття благополуччя. Така ситуація стала психотравмуючою для ОСОБА_9 , що призвело до формування підвищеної тривожності, страхів, емоційного напруження, симптомів посттравматичного стресового розладу, а також до негативного образу батька та дефіциту батьківської підтримки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілих осіб ОСОБА_9 .

Крім цього, 03 січня 2025 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї доньки ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй доньці ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 03.01.2025 по 15.06.2025 вчиняв психологічне насильство щодо своєї доньки ОСОБА_8 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 03.01.2025 о 20 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу образами та погрозами, у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, спричинивши погіршення якості її життя, що виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 14.01.2025 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Також, 29.05.2025 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме: в житловому будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу образами та погрозами, у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, спричинивши погіршення якості її життя, що виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 12.06.2025, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 15.06.2025 близько 15:00 год. за місцем проживання, у подвір`ї житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали в словесному висловлюванні нецензурними словами в її адресу, образами в її сторону, чим заподіяв істотну шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, що виразилось у погіршенні якості її життя, погіршення психологічного стану, втраті повноцінного сну, самооцінки та позитивних емоцій.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин, наданим їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість, Така ситуація стала психотравмуючою для ОСОБА_8 , впливає на її психоемоційний стан та психічний розвиток, призвела до формування у неї внутрішнього емоційного конфлікту між потребою в батьківській любові та неможливістю її отримати, що призводить до почуття образи, емоційної нестабільності, підвищеної тривожності та нервової напруги. Така сімейна ситуація негативно впливає на загальне відчуття благополуччя ОСОБА_9 та відчуття безпеки, створює ризики для її гармонійного емоційного та психічного розвитку.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілих осіб ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримала та просить його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила, що не заперечує щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

03 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, тобто в домашньому насильстві, умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілих осіб.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення є: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_7 від 02.07.2025; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_9 від 21.07.2025; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 від 21.07.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 15.07.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 25.07.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25.07.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 12.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 25.07.2025; постанова Шумського районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2, ч.3 ст. 173-8 ч. 3 КУпАП від 12.06.2025; постанова Шумського районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП від 14.01.2025.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість пред`явленої підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги вище викладене, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 попередньо двічі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо колишнього подружжя ОСОБА_7 , а також щодо осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах неповнолітніх доньок ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також те, що 15 червня 2025 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, а саме: психологічне насилля щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_16 та неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , за яке передбачене порання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, та дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, і в подальшому може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, тому відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки лише вказаний запобіжний захід, який хоча і не є найбільш суворим його видом, однак є таким, який може забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, характеристику підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

У клопотанні слідчого також порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме : з`явитися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомити слідчого, прокурора або суд про змін свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

З огляду на тяжкість, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, існуючого ризику, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги cлідчого про покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Крім цього, відповідно до вимог ч.6 ст.194 КПК України, в інтересах потерпілих від кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька обмежувальних заходів, а саме: направлення для проходження програм для кривдників.

Відтак, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого у цій частині також підлягає до задоволення, враховуючи вище наведені обставини та дане кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та яке пов`язане із застосуванням домашнього насильства.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статями 178, 179, 194 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- з`явитися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомити слідчого, прокурора або суд про змін свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: в інтересах потерпілих від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, наступне:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання з особами, які постраждали від домашнього насильства, а саме потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- обмежити спілкування із дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які є потерпілими від домашнього насильства;

- заборонити наближатися на відстань меншу 100 м. до місця проживання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .. ОСОБА_9 , а також до місць, де вони тимчасово чи систематично перебувають у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- направити підозрюваного ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Встановити строк дії ухвали до 00:00 години 09 листопада 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання передати на виконання працівників відділення Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1