УХВАЛА

4 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 953/3573/22

провадження № 51-2470 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 2 червня 2025 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Згідно з указаними законодавчими положеннями у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже в силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє саме правильність застосування норм права, під час перегляду не досліджує доказів, не ревізує повноти розгляду та висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження і уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Наведене при зверненні до Верховного Суду було залишено поза увагою.

За змістом касаційної скарги у ній її автор просить скасувати оспорювані рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Однак, наполягаючи на новому судовому розгляді засуджений не обґрунтовує процесуальної необхідності цього з огляду на положення статей 407, 415 КПК й іншої позиції сторони захисту на стадії апеляційного провадження.

Крім того, не погоджуючись із вироком й ухвалою, скаржник не наводить доводів, які би свідчили про недодержання судами попередніх інстанцій статей 84, 87, 91, 94, 370 КПК, а допущені під час здійснення кримінального провадження порушення норм права є істотними в розумінні ст. 412 цього Кодексу і зумовлюють скасування оспорюваних рішень.

Попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку в поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності ухвали й істотного порушення апеляційним судом статей 404, 405, 419 КПК. У касаційній скарзі також не відображено, яких саме доводів сторони захисту не розглянув апеляційний суд і не дав на них відповідей.

Водночас засуджений акцентує на неповноті розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі ст. 433 вказаного Кодексу не є предметом перевірки в касаційному порядку.

Отже, у касаційній скарзі не викладено в правовому аспекті обґрунтування заявленої вимоги про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 2 червня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3