Справа № 587/1063/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002368 від 12 лютого 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Полтавської області, м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2024 року за №340 капітана ОСОБА_5 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 15 листопада 2024 року за №479 на посаду командира 3 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 28 листопада 2024 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та він вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командира військової часини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 січня 2025 року за №20 старшого лейтенанта ОСОБА_6 призначено на посаду заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , та враховано таким, що з 20 січня 2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з положеннями ст. ст. 29 - 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира НОМЕР_3 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_6 за своїм службовим становищем є безпосереднім начальником для капітана ОСОБА_5 .

Під час проходження військової служби за контрактом капітан ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази командирів (начальників). Однак капітан ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби, призваним під час мобілізації, близько 09 год. 25 хв. 12 лютого 2025 року, перебуваючи у н.п. Степанівка, Сумського району Сумської області, під час доведення бойового наказу командира батальйонно-тактичної групи НОМЕР_4 об`єднаної механізованої бригади (військової частини НОМЕР_1 ) №72дск КСП-СУМИ (ххххх) від 12 лютого 2025 року про несення бойового чергування на позиції відділення «МИР» (ххххххх) поблизу АДРЕСА_3 , рф, з метою підсилення спостережних позицій, недопущення прориву противника в глибину оборони підрозділів, удосконалення системи спостереження та вогневого ураження, нарощування фортифікаційного обладнання позицій, який доведено заступником командира 3 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 , в присутності свідків лікаря-ординатора лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , заступника командира 5 механізованої роти з психологічної підтримки персоналу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , радіотелефоніста 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , командира 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 відкрито відмовився виконувати наказ начальника, посилаючись на незадовільний стан здоров`я, що спростовується довідкою військово-лікарської комісії військовоклінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 04 лютого 2025 року за №3604 та довідкою огляду медичним працівником особового складу військової частини НОМЕР_1 від 12 лютого 2025 року, відповідно до яких у ОСОБА_5 обмежень чи інших протипоказань щодо виконання посадових обов`язків та бойових завдань на момент огляду не має.

Відкрита відмова капітана ОСОБА_5 виконати письмовий наказ бойове розпорядження командира батальйонно-тактичної групи НОМЕР_4 об`єднаної механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ) №72дск КСП-СУМИ (ххххх) від 12 лютого 2025 року потягла за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден з пред`явленим обвинуваченням. Зазначив, що є військовослужбовцем та 12 лютого 2025 року, перебуваючи у н.п. Степанівка, Сумського району Сумської області, під час доведення бойового наказу командира батальйонно-тактичної групи від 12 лютого 2025 року про несення бойового чергування на позиції поблизу н.п. Ніколаєво-Дар`їно, Курської області, рф, в присутності близько 3 свідків відкрито відмовився виконувати наказ начальника, зазначивши, що має незадовільний стан здоров`я. Вказаний факт зафіксовано на відео. У вчиненому щиро розкаявся, критично відноситься до своїх дій, упродовж проходження військової служби з 2014 року вперше відмовився від виконання наказу командира, бажає продовжувати військову службу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження, в судовому засіданні не є доцільним.

Отже, суд вважав за можливе з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази щодо розміру судових витрат та речових доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України як непокору, яка виразилась у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_5 суд відповідно до положень статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, а також ставлення ОСОБА_5 до скоєного, яке полягає у визнанні ним вини, критичному відношенні до своїх дій та щирому розкаянні у вчиненому, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить вчинення ним злочину вперше, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є офіційно одруженим, на утриманні має батьків пенсіонерів, малолітню дитину, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проте має психічний розлад здоров`я, пов`язаний з проходженням військової служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проходить військову службу з 2014 року, бажає продовжувати проходити військову службу, є учасником бойових дій.

З урахуванням перелічених обставин, особи винного, його ставлення до скоєного, зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі та за правилами ст. 58 КК України замінити призначене покарання у виді позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків грошового забезпечення.

На переконання суду призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі ст. 72 КК України суд уважає необхідним зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 349, 367-370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замінити основне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки покаранням у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків грошового забезпечення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що під час відбування покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк призначеного ОСОБА_5 покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 12 лютого 2025 року по 13 лютого 2025 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1