Справа№ 953/5493/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду Київського районного суду м.Харкова обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 23.05.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Харкова, із середньо спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштованого, інвалідом та військовослужбовцем не являється, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:18.12.2013 вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (12.11.2014 у зв`язку з порушенням вимог випробувального терміну направлений для відбуття покарання за вироком від 18.12.2013 у вигляді 3 років позбавлення волі), 17.11.2017 звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.11.2017 умовно-достроково на не відбутий термін 4 місяці 23 дні; 11.06.2019 вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 10.12.2020 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.395, ч.1 ст.70,71 України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, 07.06.2024 звільнений з ДУ «Темнівська ВК №100» по відбуттю строку покарання; 28.01.2025 вироком Київського районного суду м.Харкова за ст.395 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Постановою Київського районного суду міста Харкова від 06.12.2024 у справі № 619/2186/20 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд та застосовано обмеження, терміном на один рік, а саме: заборонено вихід із помешкання за адресою: АДРЕСА_1 в термін часу з 21.00 по 05.00 наступного дня без дозволу ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області; заборонено відвідувати місця реалізації спиртних напоїв на розлив (кафе, бари, закусочні); заборонено виїжджати за межі м.Харкова по особистим питанням в будь-який час доби без дозволу ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області; зобов`язано з`являтися на реєстрацію кожен 1, 2, 3, 4 понеділок місяця в термін з 10.00 по 11.00 або з 17.00 по 18.00 у вільний від роботи час. 06.12.2024 ОСОБА_3 оголошено та ознайомлено під підпис вказану постанову, якою останнього зобов`язано дотримуватись встановлених обмежень та попереджено про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення правил адміністративного нагляду, ігноруючи встановлені щодо нього обмеження, самовільно, в термін часу з 21.00 по 05.00 наступного дня, без дозволу відповідного працівника ДОП СДОП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області з 25.04.2025 по 20.05.2025 залишав обране місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . А також, з 21.04.2025 по 19.05.2025, без поважних причин, не з`являвся на реєстрацію кожен 1, 2, 3, 4 понеділок місяця в термін з 10.00 по 11.00 або з 17.00 по 18.00 в вільний від роботи час.

Під час неодноразових перевірок ДОП СДОП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за місцем вказаного проживання ОСОБА_3 вдома був відсутній, про поважність причин відсутності за місцем проживання не повідомляв, чим умисно порушив обмеження встановлені постановою Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2024.

Отже, своїми умисними діями, що виразилися у порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_5 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, тобто порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.50,65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченою ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ст.395 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, інвалідом чи військовослужбовцем не являється, має зареєстроване місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах установленої санкції ст.395 КК України, у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2025 у справі №953/696/25 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700грн. на користь держави.

У випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч.1 ст.71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч.1 ст.71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно положень ч.3 ст.72 КК основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, положення ч.3 ст.72 КК не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування.

У той же час ч.3 ст.72 КК передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Виходячи з положень ч.3 ст.72 К України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконав покарання за попереднім вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2025, кримінальний проступок, вина у вчинення якого доведена по даному кримінальному провадженні, вчинений після постановлення вироку Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2025.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання за цим вироком необхідно зарахувати, призначене покарання вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2025 у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі та у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., який відповідно до ч.3 ст.72 КК України слід виконувати самостійно.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України стосовно дотримання мети.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання за цим вироком зарахувати, призначене покарання вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2025 у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот ) грн.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання, призначене за вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.01.2025 у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя - ОСОБА_1