Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 948/164/25
Провадження № 1-кп/542/81/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

власника майна - ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_10 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про зняття арешту з майна та повернення майна власнику у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 24 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 24 липня 2024 року відносно ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 185 КК України.

У матеріалах справи наявне клопотання, заявлене до початку підготовчого судового засідання, власником майна ОСОБА_10 про часткове скасування арешту майна, відповідно до якого ОСОБА_10 просив частково скасувати арешт, накладений 15 жовтня 2024 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави на належний йому автомобіль «DAEWOO LANOS», 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , та ключ до нього й зобов`язати слідчого, групу слідчих, прокурорів повернути йому такий автомобіль.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_10 зазначив, що 15 жовтня 2024 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави у кримінальному провадженні № 0000696 від 24.04.2024 накладено арешт на автомобіль «DAEWOO LANOS», 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , та ключ до нього.

Вказав, що 12 жовтня 2024 року він придбав цей автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.10.2024, але в подальшому він дізнався, що на автомобіль накладений арешт ухвалою слідчого судді.

Поряд з цим, вказав, що під час досудового розслідування ніяких слідів правопорушення чи інших відомостей, які б могли бути використанні, як докази у кримінальному провадженні в його автомобілі не виявлено. Судові експертизи по кримінальному провадженню проведені, щодо належного йому автомобіля жодна експертиза у кримінальному провадженні не проводилася, тобто на даний час відпали підстави для арешту вказаного майна.

На його переконання, належний йому автомобіль не є речовим доказом по кримінальному провадженню, а внаслідок арешту вказаного майна, порушуються його конституційні права, зокрема, право вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном. Вказав, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, а до відповідальності притягається колишній власник майна.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_10 підтримає своє клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_11 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначив про можливість скасування арешту в частині заборони володіти та користуватись цим автомобілем, із залишенням заборони ним розпоряджатись.

Прокурор проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував, зазначаючи що вказаний транспортний засіб був у володінні та користуванні учасників злочинної групи, з цього транспортного засобу було вилучено майно в ході проведення його обшуку, транспортний засіб є речовим доказом. Зважаючи на це клопотання є передчасним.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 21, 30-32 т.2).

Представник потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 при вирішенні клопотання про скасування арешту на майно ОСОБА_10 поклався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_14 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 22 т.2). 11 квітня 2025 року надіслала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності (а.с. 1 т.2).

Потерпіла ОСОБА_15 підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 11 т.2). 29 квітня 2025 року надіслала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі (а.с. 41 т.2).

Потерпіла ОСОБА_16 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 29 т.2), клопотань про відкладення підготовчого судового засідання не надсилала, про причини неявки не повідомляла.

Захисник просив задовольнити клопотання про скасування арешту, зазначаючи, що власник майна не є співучасником злочинів і транспортний засіб можна передати йому на відповідальне зберігання.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Згідно з частиною 2 статті 342 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого, прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Відповідно до статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Таким чином, розгляд клопотання відбувається у судовому засіданні, а скасування судом арешту на майно до закінчення судового розгляду можливе лише з підстав його необґрунтованого накладення чи відсутності подальшої потреби у означеному заході забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд, вирішуючи подане клопотання виходить з наступного.

Зі змісту ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року у справі № 554/7746/24, копія якої додана заявником до клопотання, вбачається, що арешт на вказане майно накладений на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідало критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Підстав необґрунтованості накладення арешту на майно не наведено.

Відповідно до частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що оскільки клопотання подане у підготовчому судовому засіданні, суд позбавлений об`єктивної можливості перевірити обґрунтованість доводів власника майна щодо невідповідності арештованого майна критеріям для визнання речовим доказом, позаяк на цій стадії судового розгляду суд позбавлений можливості проводити дослідження будь-яких доказів та надавити їм юридичну оцінку.

Суд звертає увагу на те, що обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер, застосовується законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження, та прямо передбачений кримінальним процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 174, 314-316, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_10 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2024 року, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений судом 01 травня 2025 року о 08 год 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_17

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3