Номер провадження: 11-кп/813/1498/25
Справа № 521/901/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 21.05.2025 у к/п № 0000541 від 27.12.2024 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який з 12.05.2023 відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія №14», раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 14.02.2024 Приморським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 5 ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2024, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років 1 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 11.05.2023.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, 26.12.2024, приблизно в післяобідній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці ресоціалізації №3, розташованій на території ДУ «Одеська виправна колонія №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2а, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі згорток, замотаний прозорою клейкою стрічкою з вмістом речовини рослинного походження в подрібленому стані сіро зеленого кольору, загальною масою 20,52 г., яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, маса якого в висушеному стані становить 19,05 г., тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказаний наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свій кримінальнопротиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_7 помістив зазначений згорток із речовиною рослинного походження сіро зеленого кольору до правої кишені куртки чорного кольору, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою якого в висушеному стані становить 19,05 г., без мети збуту, до моменту його вилучення працівниками ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. о 18 год. 17 хв. 26.12.2024 під час проведення огляду місця події в приміщенні службового кабінету №14 ДУ «Одеська виправна колонія №14», розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2а.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вказує на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність з огляду на такі обставини:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилася та обставина, що невідбута ОСОБА_7 частина покарання за вироком Приморського райсуду м. Одеси від 14.02.2024 становить 3 роки 3 місяці 20 днів, відтак з урахування приписів ст.ст. 71, 72 КК України остаточне покарання не повинно бути більшим ніж 3 роки 9 місяців 20 днів;

- суд безпідставно не приєднав до призначеного покарання додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене вироком Приморського райсуду м. Одеси від 14.02.2024;

- суд 1-ої інстанції також безпідставно зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 у строк призначеного покарання строк відбутого покарання з 11.05.2023 за вироком від 14.02.2024, оскільки у зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не застосовувався будь-який запобіжний захід;

За таких обставин, прокурор ОСОБА_10 просить вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати, в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України перерахувати ОСОБА_7 , призначене покарання у виді обмеження волі на позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що дорівнює 6 місяцям позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Приморського райсуду м. Одеси від 14.02.2024, що становить 3 роки 2 місяці 20 днів позбавлення волі та додаткове покарання у виді конфіскація майна, до нового покарання за цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з 21.01.2025. В іншій частині вирок суд залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_12 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 частково, водночас обвинувачений та його захисник не заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає не в повному обсязі з огляду на наступне.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та правильність кваліфікації його дій ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів не вбачає підстав для їх перегляду та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Водночас, що стосується тверджень прокурора ОСОБА_10 на допущення судом 1-ої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Приписами ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.п. б) ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Так, оскаржуваним вироком було вірно застосовано ст. 71 КК України під час призначення остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Водночас, суд 1-ої інстанції не врахував, що невідбута ОСОБА_7 частина покарання за вироком Приморського райсуду м. Одеси від 14.02.2024 становить 3 роки 3 місяці 20 днів, відтак з урахування приписів ст.ст. 71, 72 КК України остаточне покарання не повинно бути більшим ніж 3 роки 9 місяців 20 днів

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Водночас, вироком Приморського райсуду м. Одеси від 14.02.2025 обвинуваченому ОСОБА_7 було призначено додаткове покарання у виді конфіскації, яке всупереч приписам ст. 71 КК України не було приєднано судом 1-ої інстанції до призначеного основного покарання.

Зазначена обставина на переконання апеляційного суду є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Окрім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора ОСОБА_9 з приводу помилкового обрахунку строку відбуття покарання ОСОБА_7 з 11.05.2023, тобто з моменту попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні з таких підстав.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів судової справи відносно ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному провадженні будь який запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до постанови ККС у складі ВС від 25.05.2022 у справі №487/5073/18 (провадження №51-4020км21), строк тримання особи в слідчому ізоляторі чи в іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України лише в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення. Перебування особи в установі попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадження не є підставою для зарахування їй зазначеного строку як попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України у межах кримінального провадження, що переглядається.

За таких обставин, вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 апеляційний суд керуючись приписами ст.ст. 50, 65 КПК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини, які пом`якшують та пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості про його особу, який не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має місце реєстрації та проживання, одружений.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що чинний кримінальний процесуальний закон не передбачає чіткого нормативного врегулювання початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі.

Натомість, ч.ч. 1 та 2 ст. 532 КПК України визначено, що вирок або ухвала суду 1-ої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В свою чергу, положення ч. 1 ст. 87 КВК України встановлюють, що особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Системний аналіз вищевикладених вимог закону дає підстави дійти висновку про те, що початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі відраховується з дня набрання вироком суду 1-ої інстанції законної сили.

З урахуванням викладеного, строк відбування покарання ОСОБА_7 слід обчислювати з дня набрання вироком апеляційного суду законної сили.

Водночас, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, оскільки його винуватість ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Пунктом 4) ч. 1 ст. ст. 409 КПК України, передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України по кримінальну відповідальність.

За приписами п. 2) ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, згідно є застосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга 1-ого заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок скасуванню, в частині призначеного покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2025, яким ОСОБА_7 визнаний винуватиму вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України скасувати, в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеженні волі строком на 1 рік.

Відповідно до п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України перерахувати ОСОБА_7 , призначене покарання у виді обмеження волі на позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що дорівнює 6 (шістьом) місяцям позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Приморського районного суду міста Одеси від 14.02.2024 та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з дня набрання вироком апеляційного суду законної сили, а саме з 11.06.2025.

В іншій частині вирок суд залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня отримання його копії.

Копія вироку негайно після його проголошення направити до ДУ «Одеська виправна колонія №14» для вручення засудженому ОСОБА_7 та вручити прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4