Справа №366/2955/24
Провадження 1-кп/366/122/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року с. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2024 за №000009 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запрудка, Іванківського району, Київської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не інваліда, не депутата, працюючого різноробочим в ТОВ «Київстройтех», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 30.05.2024 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 30.05.2024 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості, під час іспитового строку вчинив новий, умисний злочин.

Так, будучи працевлаштованим в ТОВ «Київстройтех» на посаді різноробочого, ОСОБА_4 27 серпня 2024 року, перебував на території зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, де працював на облаштуванні фортифікаційних оборонних споруд. В період часу з 08:00 години по 18:00 годину 27 серпня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля відселеного села Новий Мир, на території зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, спостерігаючи як під час будівництва фортифікаційних споруд задіяна техніка під час облаштування окопів, викопує із землі різноманітний брухт чорних металів, вирішив привласнити його собі, з метою подальшого його використання у господарських цілях.

Для реалізації свого корисливого умислу ОСОБА_4 , у вказаний період часу назбирав брухт чорних металів у вигляді дванадцяти різного роду металевих предметів, а саме: три металеві пластини, два ломи, металевий кут, два фрагменти труби, фрагмент металевої шестерні, металевий диск, металеву хрестовину та фрагмент металевої запчастини, загальна вага яких становить 75 кг. Після чого ОСОБА_4 з метою подальшого переміщення вказаних речей за межі зони відчуження, усвідомлюючи, що в нього відсутній передбачений Законом дозвіл та радіаційний контроль цих металевих речей, з метою незаконного їх вивезення за межі зони відчуження та подальшого використання у господарських цілях, сховав вказаний металобрухт до салону та багажного відділення легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21043», 2007 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким ОСОБА_4 користується.

В подальшому, 27 серпня 2024 року, після 18:00 години, по завершенню робочого часу, ОСОБА_4 з метою подальшого доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на незаконний вивіз брухту чорних металів за межі території зони відчуження та в порушення ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», в якості пасажира сів до салону свого легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21043», 2007 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , в якому було сховано брухт чорних металів, розпочав рух з відселеного села Новий Мир в бік виїзду з території зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС.

У подальшому, 27 серпня 2024 року, близько 18 години 54 хвилини, легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21043», 2007 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , на автодорозі біля «Мартинівського» мосту через річку Уж території зони відчуження, був зупинений працівниками поліції при спробі залишити межі зони відчуження, які у відповідності до ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 р., здійснювали патрулювання території зони відчуження.

Отже, ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України, визнав себе винним повністю, але при наданні показів виклав обставини за яких зазначив, що вказані об`єкти промисловості були завезені на територію зони відчуження для будівельних потреб. Крім того, надав наступні покази, що він, влітку 2024 працював у зоні відчуження у н.п. Новий Мир, де будували фортифікаційні споруди. Повідомив, що того дня зранку, їх забрав на роботу майстер ( ОСОБА_7 ), спершу заїхали у с. Мар`янівка, де було робітниче містечко, щоб отримати матеріали, які необхідні для роботи, потім поїхали у зону відчуження. Більша частина речей була з собою, зокрема: пластини, ломи, шестерні, елементи труби для буржуйки та інше, які вони отримали у с. Мар`янівці від бригадирів, і які потрібні були для роботи, у якій точно кількості не пам`ятає. При виконанні робіт у с. Новому Мирі він ще знайшов предмети, які б не пригодилися для використання в роботі, положив все у свій автомобіль ВАЗ 2104 та в кінці робочого дня поїхали додому. Десь біля 18:00 год на Мартинівському мості їх зупинили поліцейські, перевірили документи та автомобіль, у якому виявили металеві предмети, описали їх, потім забрали їх та автомобіль. З предметів були ломи, пластини, труби, все не пам`ятає.

Зазначив, що коли повертались з роботи, автомобілем керував ОСОБА_8 , а він (обвинувачений) сів позаду, оскільки не має прав водія, біля нього, також позаду, сидів ОСОБА_9 , та ще був ОСОБА_10 , який сидів спереду, біля водія.

На уточнюючі питання з приводу металевих предметів у загальній кількості 12 шт., які були виявлені у його автомобілі, та які зазначені в обвинувальному акті, зазначив, що з цими предметами він заїжджав у зону відчуження, з ними ж і виїжджав назад, зокрема повідомив, що 3 металеві пластини він отримав у ОСОБА_11 , та які потрібні були для закладки під будівництво бетонних конструкцій, близько 7 см шириною, 1,5 2 см товщиною та довжиною по 50 см і 70 см, які нарізали зварювальники. Того дня їх не використали, оскільки не закінчили збір конструкцій, тому погрузили в автомобіль, щоб повернути назад на базу. Зокрема повідомив, що 2 ломи взяв у с. Мар`янівці на базі «Київстройтех», оскільки бригадир сказав, що вони будуть потрібні для роботи; металевий кут це труба, яка потрібна для буржуйки та яку приварює зварювальник як «витяжку». Оскільки їх брали декілька, також у с. Мар`янівка, а використали не всі, решту мали повернути на базу. Зокрема, 2 фрагменти труби це частини труби, які також потрібні для буржуйок для димоходів, які теж брали у с. Мар`янівка та не всі використали та везли на склад; шестерня, металева хрестовина та фрагмент металевої частини (частина колінвалу) це запчастини для трактора, які замінили на нові, а ці везли, щоб здати на склад у с. Мар`янівка, оскільки бригадири сказали, що їх треба провести по накладних; металевий диск, це частина з культиватора, яку викопав трактор, коли копав окопи у с. Новий Мир, та яку обвинувачений вирішив взяти собі для власних потреб.

Коли зупинили поліцейські і запитали чиї це речі, обвинувачений повідомив, що ці речі використовуються ними для роботи, крім металевого диску, який він знайшов та взяв особисто для себе. Проте, на досудовому розслідуванні він не зміг доказати, що всі речі, крім металевого диску, він отримав на складі у с. Мар`янівка, та які не використали в роботі і повернули назад. На його думку, бригадири не надали для слідства відповідні накладні на ці предмети.

Свідок ОСОБА_12 з приводу обставин даного кримінального провадження пояснив суду, що ним, під час патрулювання на виїзді із зони відчуження в районі с. Мартиновичі, перед мостом через р. Уж, було зупинено транспортний засіб, який рухався по дорозі від н.п. Діброва до н.п. Зелена Поляна. Підставою зупинки транспортного засобу було те, що зона відчуження є спеціальним режимним об`єктом, тому вони мали право зупиняти та перевіряти транспортні засоби у відповідності до п.7 ст.35 та ст.32 Закону України «Про Національну поліцію». Під час огляду даного транспортного засобу у салоні та багажному відділенні було виявлено метал невідомого походження, на який не було документів. Метал був іржавий, видно було, що давно лежав. При спілкуванні з особами, які знаходились у автомобілі, було з`ясовано, що його власником є ОСОБА_13 , який купив цей автомобіль, але за кермом була інша особа, яка мала посвідчення водія, оскільки ОСОБА_13 їх не мав. ОСОБА_13 повідомив, що це його метал та що він його знайшов при будівництві ВОП на лінії оборони у зоні відчуження та мав на меті забрати додому для власних потреб. При огляді вказаного металу, було виявлено, що там були пластини, лом, хрестовина, труби (для води). Потім викликали СОГ, по приїзду якої слідчі провели відповідні слідчі дії та опитали свідків.

Крім того, свідок зауважив, що вказаний металобрухт не міг використовуватись для спорудження ВОПів та додав, що цей метал не міг бути завезеним у зону відчуження, оскільки все, що заводиться в зону завозиться по накладних та документах.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що коли сталася ця подія, це був 2024 рік, скоріше за все літо, було тепло. Того дня вони, разом з обвинуваченим ОСОБА_15 та з ОСОБА_16 (прізвище не пам`ятає) вранці, годин у 8, на автомобілі «Жигулі», який належить ОСОБА_17 , заїхали у зону відчуження на роботу, оскільки працювали там на лінії оборони та займались спорудженням конструкцій оборони кожен на своїй позиції. Повертались назад у с. Мар`янівка, де вони проживали у вагончиках, близько 17 год. у тому ж складі (свідок на задньому сидінні, ОСОБА_13 на передньому пасажирському та ОСОБА_16 - водій). Коли повертались назад, у автомобілі були металеві предмети, яких не було, коли їхали вранці на роботу. На думку свідка, цей метал у автомобіль приніс і положив сам ОСОБА_13 , оскільки це його транспортний засіб. З предметів, які були в салоні автомобіля між сидіннями він пам`ятає «3 швелера (пластини), перехідник». На мосту їх зупинили поліцейські та виявили цей метал, який також був у багажному відділенні. Ще пам`ятає, що був лом, загалом металу було близько 50-60 кг. Метал був іржавий та не міг використовуватись для будівництва об`єктів. Чи був металевий диск не пам`ятає. Потім приїхала СОГ та забрали їх і транспортний засів. Також зазначив, що на роботу вони їздили зі своїми інструментами, якими працювали (кірки, лопати, молотки), та на які були документи.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що йому зателефонував ОСОБА_18 , приватна особа у якою своя фірма та який має будівельні крани і попросив попрацювати на крані, оскільки свідок працює кранівником, потрібно було піднімати бетонні плити для будівництва військових об`єктів у зоні відчуження. Того дня, майстер фірми, яка виконувала будівельні роботи, привіз його у село (назви не пам`ятає) перед зоною відчуження, де збиралась бригада, після чого завезли у зону відчуження. Закінчивши роботу близько 17:30 год. свідок стояв чекав «бус», щоб доїхати до села, де вони вранці збиралися. У цей час під`їхав автомобіль, яким керував ОСОБА_13 та який запропонував йому сісти за кермо, щоб проїхати КПП. Він погодився, сів за кермо, ОСОБА_19 сів поряд на пасажирське сидіння, інші позаду. Чи було щось з предметів у автомобілі він не бачив. На КПП зупинили поліцейські, перевірили посвідчення водія та запропонували відкрити багажник. ОСОБА_19 вийшов з автомобіля та відкрив багажник, оскільки це його автомобіль. Поліцейські запитали чи вивозимо метал, на що ОСОБА_13 відповів, що це його метал і що він йому потрібен для роботи. З предметів було 2 лома, тонкі пластини як ресори близько 4 шт. та труба. Потім чекали СОГ. Коли приїхала СОГ, металеві предмети хлопці вже дістали з багажника. Додав, що всі ці предмети були не нові, трохи іржаві. Зазначив, що на його думку, ці предмети, зокрема лом та пластини, ОСОБА_13 міг використовувати в своїй роботі.

Свідок ОСОБА_20 повідомив суду, що того дня, це серпень 2024, десь о 7 ранку він з ОСОБА_15 , виїхали на автомобілі «Жигулі» білого кольору, яким керував ОСОБА_13 , із с. Запрудка, де проживають, та поїхали на роботу в зону відчуження, де будували окопи. Чи було на той момент щось в автомобілі з предметів, сказати не може, оскільки у ОСОБА_21 постійно щось лежало у багажнику автомобіля: ключі, лом, домкрат… Спершу заїхали в с. Мар`янівка, де був склад з інструментами, які вони брали з собою на роботу у зону відчуження. Інструменти та матеріали для роботи видавали майстри, зокрема видали пластини та інші все інше, що було необхідно. Потім ОСОБА_13 (за кермом), свідок (на передньому пасажирському сидінні) та ОСОБА_22 поїхали на роботу безпосередньо у Зону відчуження, де працювали десь до 17:30 год. Після закінчення роботи, у тому ж складі, поїхали назад та по дорозі були зупинені поліцейськими, які попросили відкрити багажник, де були пластини, труба, та інші предмети, що саме - свідок не пам`ятає. Що пояснював ОСОБА_13 поліцейським з приводу цих предметів, сідок не чув. Потім їх завезли на КПП, взяли покази і відпустили.

На питання суду, які з перелічених предметів, що зазначені у обвинувальному акті як такі, що вивезені ОСОБА_15 із зони відчуження, могли бути використані в роботі, зазначив, що пластини точно брали, щодо інших предметів не пам`ятає. З приводу шестерні зауважив, що ОСОБА_13 вже пізніше сказав, що знайшов її на об`єкті, коли копав. Також свідок чув, як ОСОБА_13 казав, що знайшов диск.

Судом досліджено наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2024 по кримінальному провадженню № 0000009, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України, виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення 27.08.2024 до чергової частини ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППОП майор поліції ОСОБА_23 про те, що під час патрулювання території зони відчуження внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на автодорозі біля «Мартинівського» мосту через річку Уж було виявлено легковий автомобіль марки «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 . Користувач автомобіля ОСОБА_4 намагався вивезти за межі зони відчуження брухт чорних металів у вигляді різного роду дванадцяти металевих предметів, загальною вагою близько 50 кг;

- протокол огляду місця події від 27.08.2024, відповідно до якого оглядом місця події являється територія зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, а саме автодорогу перед мостом через річку Уж. На узбіччі автодороги перебуває легковий автомобіль марки «ВАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску. Під час огляду ОСОБА_4 заявив, що в салоні та багажному відділенні автомобіля він вивозить металеві предмети для використання у господарстві у власних цілях в якості будівельного матеріалу. Мети продажу вказаного металобрухту у нього не було. ОСОБА_4 добровільно відчинив двері автомобіля та надав для огляду дванадцять металевих предметі, які покриті іржею (два лома, металеві пластини, фрагмент металевої шестерні, металевий диск та хрестовина, а також фрагмент запчастини). Зазначені предмети були вилучені;

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 28.08.2024, відповідно до якої легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21043, 2007 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , брухт чорних металів у вигляді різного роду дванадцяти металевих предметів визнано речовими доказами;

- ухвала слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 29.08.2024, згідно якої накладено арешт на легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21043, 2007 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 18.08.2023 ТСЦ № 3247, вилучений брухт чорних металів в кількості дванадцяти одиниць, загальною вагою 50 кг;

- протокол зважування від 10.09.2024, відповідно до якого проведено зважування металобрухту чорних металів вилучених під час огляду місця події від 27.08.2024, результат зважування складає 75 кг;

- лист від ДАЗВ № СЕД-54352-2024 від 07.09.2024 від 07.09.2024, згідно якого дозволу громадянину ОСОБА_4 протягом 2024 року на право переміщення за межі зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення брухту металу не надавався;

- вимога щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 від 10.09.2024, згідно даних якої вироком від 30.05.2024 року Іванківським районним судом Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік.

Також, судом досліджено наступні письмові докази, що були надані стороною захисту, а саме:

- свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_24 від 09.02.2024;

- свідоцтво про народження, відповідно до якого ОСОБА_25 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки ОСОБА_4 , ОСОБА_26 .

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України, підтверджується даними дослідженими в ході судового засідання: частково показаннями обвинуваченого в частині часу, місця, учасників події, показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , щодо характеру протиправних дій, обставини вчинення злочину, спосіб вивезення металобрухту за межі зони відчуження, дослідженими письмовими та речовими доказами, в їх сукупності та взаємозв`язку, що вважаються належними, допустимими та достатніми. Покази свідка ОСОБА_6 спростовуються письмовими доказами та показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 .

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю об`єктів промислової продукції, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочини, є нетяжким. Також, ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання задовільно, за місцем роботи позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягувався, останній раз вироком від 30.05.2024 року Іванківським районним судом Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено рецидив злочинів.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Керуючись ч. 3 ст. 78 КК України враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду від 30.05.2024 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 3 років 7 місяців.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 29.08.2024 (справа 366/2588/24, провадження 1-кс/366/287/24).

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Керуючись ч. 1, 4 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 30.05.2024 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, в порядку приведення вироку до виконання.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 29.08.2024 (справа 366/2588/24, провадження 1-кс/366/287/24), а саме з легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21043», 2007 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію на вище вказаний легковий автомобіль серії НОМЕР_2 , видане 18.08.2023 року ТСЦ 3247 та брухту чорних металів у вигляді різного роду дванадцяти металевих предметів у вигляді трьох металевих пластин, двох ломів, металевий кут, два фрагменти труби, фрагмент металевої шестерні, металевий диск, металеву хрестовину та фрагмент металевої запчастини, загальною вагою близько 75 кг.

Речові докази: легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21043», 2007 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію на вище вказаний легковий автомобіль серії НОМЕР_2 , видане 18.08.2023 року ТСЦ 3247 повернути законному володільцю ОСОБА_27 ; брухт чорних металів у вигляді різного роду дванадцяти металевих предметів у вигляді трьох металевих пластин, двох ломів, металевий кут, два фрагменти труби, фрагмент металевої шестерні, металевий диск, металеву хрестовину та фрагмент металевої запчастини, загальною вагою близько 75 кг - знищити.

Процесуальні витрати відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_28