Справа № 526/1067/25
Провадження № 1-кс/526/140/2025
У Х В А Л А

іменем України

29 квітня 2025 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0000013 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 383 КК України

де сторонами є: прокурор ОСОБА_4 , скаржник ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До суду в порядку ст. 303 КПК України надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0000013 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 383 КК України, яка мотивована тим, що слідчий ОСОБА_5 не мав права проводити розслідування, повинен бути відсторонений через кримінальне провадження відносно нього, а також невідповідність пояснень у постанові.

Заявник в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» пояснив, що слідчий не мав права брати участь через кримінальне провадження відносно нього. Що слідчому казав про це, ніде не зафіксовано. В постанові слідчий знову вказує неправдиві відомості в частині дзвінка матері Гички. Просить задовольнити скаргу та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Прокурор пояснив, що ніхто не бачив витягів з ЄРДР, це не відвід. Якби відвід був заявлений, то його розглядав би слідчий суддя. В постанові посилання на показання особи по пам`яті, могла природно помилятися, не має даних номеру телефону в показаннях. Вважає, що постанова обґрунтована, доводи розглянуті, оцінені та перевірені. Жодних даних, що заява ОСОБА_3 відповідає дійсності. Нічого не надає. Акцент скарги слідчий був упередженим.

Слідчий, повідомлений належним чином, на розгляд скарги не прибув, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із постанови слідчого від 28.03.2025 про закриття кримінального провадження вбачається, що після оцінки даним відповідних експертиз вказано, що покази ОСОБА_6 , які надані нею у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000551, повністю підтверджуються сукупністю низки доказів, які узгоджуються між собою. Натомість показання ОСОБА_3 об`єктивно не підтверджуються та з урахуванням його репутації (наявність судимості за умисне вбивство людини та у минулому за вчинення кількох насильницьких кримінально-караних діянь, а також за розбещення неповнолітньої особи) оцінюються як такі, що надані з метою захисту від кримінальної відповідальності за вчинення замаху на зґвалтування неповнолітньої. Оскільки ОСОБА_6 перебувала у стресовому стані, переймаючись долею своєї неповнолітньої доньки, мала всі підстави вважати, що її доньку міг реально викрасти ОСОБА_3 , а вказані обставини об`єктивно могли мати місце згідно отриманих нею відомостей від інших осіб, слідчий приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, а також будь-який інший склад кримінального правопорушення, передбачений КК України, відсутній, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Статтею 40 ч. 2 КПК передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, уповноважений проводити (слідчі (розшукові) дії, у випадках встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження виконано вимоги закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, надано оцінку доводам скаржника та прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Щодо упередженості слідчого під час закриття кримінального провадження, то слідчий суддя вважає це недоведеним, оскільки скаржник не був позбавлений можливості заявити відвід слідчому шляхом подання відповідної заяви, але цього не зробив. Доказів щодо повідомлення про відкрите кримінальне провадження відносно слідчого не надано (пояснив, що зокрема витяг ЄРДР направлений в іншому конверті).

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Більш того, сама риторика скарги зводиться до то того, що слідчий суддя при розгляді даної скарги, повинен дати оцінку доказам (показанням свідка, а також моніторингу дзвінків), наданим в іншому кримінальному провадженні, що перебуває на судовому розгляді по суті. Зазначене виходить за межі компетенції слідчого судді.

Поряд з цим, висновок за обвинуваченням у завідомо неправдивому показанні свідка до того, як достовірність показань цього свідка стане предметом розгляду й оцінки судом у провадженні, в якому він дає показання, є безумовно передчасним.

Відповідно до частини першої та другої ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з наведеного, подана скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 28.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0000013 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 383 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена заявником до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в ой же строк, але з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1