Справа № 368/770/25
провадження № 1-в/368/70/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відео конференції клопотання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Томмот Алдарського району Якутської АРСР, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області засуджений 22 серпня 2024 року за ст. 286-1 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 5 років.

Початок строку покарання 18.11.2024 року.

Кінець строку покарання 18.11.2025 року.

1/2 строку покарання 18.05.2025 року.

Із подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, працевлаштований в господарському обслуговуванні установи в їдальні, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, один раз заохочувався керівництвом установи та дисциплінарних стягнень немає. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання колонії та клопотання засудженого, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав подання та заяву засудженого, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього ст. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 82 КК України та заява засудженого підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_5 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області засуджений 22 серпня 2024 року за ст. 286-1 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 5 років.

Початок строку покарання 18.11.2024 року.

Кінець строку покарання 18.11.2025 року.

1/2 строку покарання 18.05.2025 року.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що за час відбування покарання у виправній колонії дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускав. Протягом часу відбування покарання в установі мав поведінку позитивного спрямування. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

За сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці 1 раз заохочений подяками від керівництва виправної колонії:

1.02.04.2025р. - за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці в їдальні установи.

Дисциплінарних стягнень не має.

Мотивацією для позитивних змін та їх підтримання є рідні. Підтримує стабільні близькі теплі зв`язки з ними, регулярно спілкується шляхом телефонних розмов. Серед членів родини немає осіб які ведуть антисоціальний спосіб життя. Зі спілкування з засудженим встановлено, що він відповідально відноситься до виконання обов`язків батька та в деталях володіє подіями із життя рідних, регулярно фінансово допомагає. Засудженому 2 рази надавався короткочасний виїзд за межі ВК згідно ч. 4 ст. 111 КВК України, під час якого він відвідував рідних.

ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.11.2024 року. У скоєному злочині розкаюється.

З 20.12.2024 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№76)». За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

В частині судових витрат - повністю відшкодував збитки завдані своїм злочином.

Бере участь у реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє, активно впроваджує їх у своєму житті.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків, засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

До засудження мав постійне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 види покарань, а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

«7-1) пробаційний нагляд».

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс статтею 59-1 Пробаційний нагляд, де в ч. 1 даної статті зазначається, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч.4 ст. 59-1 КК України)

А як зазначено в абзаці третьому частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років.

Даний пункт доповнено змінами:

-також здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до ч.ч. 2, 3 ст 59-1 КК України.

Статтею 51 КК України визначено види покарань та порівняльна суворість покарань, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що «пробаційний нагляд» є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

А як зазначено в п.3 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Як зазначено в п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою, прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким-того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Враховуючи вище викладене, оцінивши в сукупності всі дані, за весь період відбування покарання, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а саме ОСОБА_5 позитивно характеризується, у скоєному злочині розкаюється; відсутні дисциплінарні стягнення; має одне заохочень; працевлаштований; до роботи відноситься добре; бере участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених; на профілактичних обліках в установі не перебуває; має позитивні наміри на життя та бажання чесно працювати після звільнення, суд вважає, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та відбув строку покарання призначеного за вироком суду.

А тому, суд приходить до висновку про можливість заміни засудженому невідбутої частини основного покарання більш м`яким покаранням - у виді пробаційного нагляду.

Згідно статті 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2024 року невідбуту частину строку основного покарання у виді 5 місяців 7 днів позбавлення волі замінити 5 місяців 7 днів пробаційного нагляду.

На період відбування ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що в разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1