Справа № 202/1657/25
Провадження № 1-кс/202/6235/2025
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання, в якому наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим зазначено, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, і заявлені ризики не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити клопотання й вказала на наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_5 .

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором недоведені,оскільки всі необхідні слідчі (розшукові) дії вже виконані, завершено досудове розслідування, а його матеріали відкриті стороні захисту. На думку адвоката, ОСОБА_5 може виконувати обов`язки підозрюваного, без утримання його під вартою. Також адвокат вказав на можливість зменшення застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив зменшити розмір застави або змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку сторін, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 22.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.255, ч.2, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

04.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 продовжено до шести місяців, тобто до 04 вересня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2025 року строк дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 27.06.2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 червня .2025 року строк дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 24.08.2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 20 серпня 2025 року строк дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 04.09.2025 року, із визначенням застави у розмірі 605 600 гривень.

22 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст.255 КК України, тобто в участі у злочинній організації;

- ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин в особливо великих розмірах, особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених у складі злочинної організації.

22.08.2025 року стороні захисту повідомлено про закінчення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, ознайомлення з якими триває до теперішнього часу.

На обґрунтування обставин, необхідності продовження строку дії застосованого запобіжного заходу, стороною обвинувачення у клопотанні зазначено про необхідність виконання вимог ст.290 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить з наступного.

Нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, у зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні судового рішення про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.

Слідчим суддею враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має середню освіту, не працевлаштований, неодружений, має місце реєстрації,а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує, що ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, тяжкість якого особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. При цьому, наявні у підозрюваного соціальні зв`язки, не можуть нівелювати фактор втечі та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити дії передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також наділений потенційною можливістю незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою перешкоджання встановленню істини у даному кримінальному провадженні та уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Щодо ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обставини кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, та доходить висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 може й іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя також бере до уваги те, ОСОБА_5 раніше не судимий, однак на даний час, підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки й у сфері обігу наркотичних засобів й психотропних речовин у складі злочинної організації, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх специфіку, а також те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та, ймовірно, отримував дохід лише від своєї протиправної діяльності, слідчий суддя вважає, що наведене вказує на систематичний характер його протиправної поведінки та дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що є ризиком, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_5 , та одночасної потреби завершенні процесуальних дій, а також для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати та виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою та вказують на неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наявність існування зазначених вище ризиків, необхідність завершення певних процесуальних дій (ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, складення стороною обвинувачення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, їх вручення учасникам кримінального провадження тощо), що неможливо виконати до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, у своїй сукупності виправдовують необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

З урахуванням позиції сторони обвинувачення та сторони захисту, вимог п.10 ст. 290 КПК України, обсягу матеріалів, з якими залишилось ознайомитись, складності кримінального провадження, умов доступу до матеріалів, кількості підозрюваних та їх захисників у кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу на 60 днів. Такий строк буде розумним, не завдасть шкоди кримінальному провадженню, та дозволить стороні захисту й стороні обвинувачення в повному обсязі реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, слідчий суддя враховує наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має середню освіту, не працевлаштований, неодружений, має місце реєстрації, й підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки й у сфері обігу наркотичних засобів й психотропних речовин у складі злочинної організації.

З урахуванням наведеного, обставин кримінальних правопорушень, особи підозрюваного, слідчий суддя визначає ОСОБА_5 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605600 гривень. який достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та забезпечить запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 31 жовтня 2025 року включно, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 жовтня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, як альтернативний запобіжний захід у кримінальному провадженні, в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 31 жовтня 2025 року включно.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, за винятком участі у слідчий та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 жовтня 2025 року включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали проголошений о 11 годині 45 хвилин 03 вересня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1