Провадження № 1-кп/742/498/25
Єдиний унікальний № 733/924/25
У Х В А Л А

05 вересня 2025 року м.Прилуки

Колегія суддів Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000025 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ічня Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

У С Т А Н О В И ЛА :

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ст.201 КПК України.

Своє клопотання мотивує тим, що обвинувачений по даному кримінальному провадженні зайняв активну процесуальну поведінку з метою встановлення об?єктивної істини у кримінальному проваджені. До затримання проживав в Київській області разом із родиною, є підприємцем та керівником підприємства, користується повагою серед колег, має нагороди і подяки. Закордонний паспорт на його ім?я яке надавав би власне право для подальшого виїзду за кордон, має бути переданий відповідних органів, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, що взагалі унеможливлює факт виїзду його за межі України. Без відповідної медичної допомоги стан здоров?я ОСОБА_7 , значно погіршився за час його перебування в СІЗО. До того ж, порушення Чернігівським апеляційним судом порядку розгляду визначення підсудності цієї справи, з порушенням права на захист, створює дисбаланс в реалізації засад рівності сторін та права на справедливий суд. Тому, ризик його переховування від суду, на який робиться посилання з метою виправдання тримання під вартою, не грунтується на яких-небудь конкретних фактах справи. Крім того, ОСОБА_7 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі нібито речові докази, які мають суттєве значення для справи вже вилучені. На даний час стороною обвинувачення не надано доказів, що такий ризик апріорі може існувати, оскільки усі докази зібрані та наявні в матеріалах справи. Всі свідки та заявник допитані, необхідні огляди проведені, докази визнані речовими. Зі сторони обвинувачення не надано суду відомостей про те, що ОСОБА_7 намагався зустрітись зі свідками або іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні, вплинути на них іншим чином, або вчиняв дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду, або що його дії негативно впливали на досудове розслідування чи перешкоджали в його проведенні.

Крім того, обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_7 є необґрунтованим, що вбачається з матеріалів справи. Безпідставне обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення не відповідає дійсності та є підставою для скасування застосованого до нього запобіжного захлоду у вигляді тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, необхідно врахувати ті факти які не були предметом розгляду від 05 грудня 2024 року: 1) Безпідставно обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв?язки; 2) Є підприємцем та керівником господарського товариства; 3) Має постійне місце проживання; 4) Не зловживає алкоголем чи наркотиками; 5) Безпідставно обвинувачений ОСОБА_7 не судимий, стосовно нього не здійснюється досудові розслідування та відповідно нього не повідомлено про підозру в рамках інших кримінальних проваджень, аналогічно відсутні судові справи де б він перебував у статусі обвинуваченого, відсутні рішення відносно нього і в рамках адміністративної практики; 6)Має позитивні характеристики; 7) В умовах утримання під вартою безпідставно обвинувачений ОСОБА_7 , не може забезпечити ні догляду, ні іншої допомоги, монахам та вірянам. 8) Безпідставно обвинувачений ОСОБА_7 не займає будь-яких посад на державній службі чи у правоохоронних органах, органах прокуратури. 9) Має офіційне працевлаштування. Окрім того, строною обвинувачення проігноровано стабільні соціальні зв?язки, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні батьків пенсійного віку, постійне місце роботи, не притягнення до будь-якої відповідальності та його молодий вік.

За таких обставин, просили визнати відсутність ризиків щодо ОСОБА_7 та скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити його з під-варти; у разі, якщо суд прийде до висновку про наявність ризику, змінити обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід не пов?язаний із триманням під вартою із застосуванням електронних засобів контролю (ЕЗК) та визначенням ряду обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений підтримали клопотання з підстав наведених у ньому, та просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні прокурор категорично заперечив з приводу поданого клопотання, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість. При цьому, прокурор наголошував на тяжкість злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_7 . Стверджував, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію прокурора та заперечила з приводу зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали, колегія судді приходить до наступного висновку.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, ч.1 ст.201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст.201 КПК України).

При цьому, у відповідності до положень ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду від 27.01.2025, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 04.02.2025, застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25 березня 2025 року включно.

25.03.2025 ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 09.04.2025, продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.04.2025 включно.

18.04.2025 ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 02.05.2025, продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.05.2025, включно.

16.05.2025 ухвалою Ічнянського районного суду, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 05.06.2025, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.07.2025, включно.

25.06.2025 ухвалою Прилуцького міськрайонного суду, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 08.07.2025, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23.08.2025, включно.

11 серпня 2025 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.10.2,2025, включно.

05 вересня 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ст.201 КПК України.

При розгляді даного клопотання колегія суддів враховує, що у статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких, згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а тому саме тяжкість кримінального правопорушення є вагомим доказом існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може ухилитися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим.

Крім того, колегія суддів вбачає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, з метою спонукання до відмови від дачі показань, чи зміни раніше наданих показів, враховуючи, що свідки кримінального правопорушення, потерпілий, члени його сім`ї відомі обвинуваченому, тому існує і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, який може бути вираженим у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій та продовженні злочинної діяльності.

Також, не слід виключати ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вірогідність продовження злочинної діяльності або вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим є досить значною, беручи до уваги схему здійснення ним протиправних дій.

На час розгляду клопотання захисника вищавказані ризики не належної поведінки обвинуваченого не зменшились аж настільки, щоб суд мав підстави для обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Всім наведеним в клопотанні захисника обставинам, неодноразово була надана оцінка, як під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і під час перегляду відповідних ухвал суду в апеляційному порядку, адже ні встановлені ризики, ні відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, ні дані про особу винного, ні доводи сторони захисту не змінились.

Колегія суддів зазначає, що усі перелічені стороною захисту відомості про особу обвинуваченого, зокрема, анкетні відомості щодо обвинуваченого, його соціальні зв`язки, наявність нагород, стан здоров`я, фінансовий стан тощо були встановлені судом та не є тими обставинами, які беззаперечно гарантуватимуть належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тим більше не є тими обставинами, які повністю нівелюють заявлені стороною обвинувачення ризики.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2025 року задоволено подання голови Ічнянського районного суду Чернігівської області про зміну підсудності. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 січня 2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 за обвинуваченям ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, направлено на розгляд Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області. Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_10 було направлено до Касаційного кримінального суду Верховного суду клопотання в порядку ст.34 КПК Україхни про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, зокрема з проханням направити матеріали кримінального провадженя з Прилуцького міськрайонного суду для розгляду до Ірпінського міського суду Київської області або іншого районного суду м.Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року клопотання захисника ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишено без задоволення. Ухвала є остаточноюй оскарженню не підлягає.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 визначено склад колегії суддів: головуючого суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , для розгляду матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин, оскільки колегіє суддів встановлено, що клопотання захисника подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали колегії суддів про продовження запобіжного заходу, при цьому під час розгляду клопотань про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані обставини, які характеризують особу обвинуваченого, і доводи поданого клопотання зводяться фактично до не згоди з висунутим обвинуваченням та заявленими ризиками і будь-які нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом у поданому клопотанні не зазначені, тому клопотання захисника підлягає залишенню без розгляду.

Залишення клопотання без розгляду не позбавляє обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, його захисника права повторно подати клопотання про зміну запобіжного заходу з дотриманням положень, передбачених ст. 201 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 314-316 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_13