1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/805/25 1-кс/335/1418/2025
25 квітня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , посада стрілець - снайпер 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитини 2010 року народження, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,
Прокурор звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила наступне.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу у військовому званні «солдат» на посаді стрільця - снайпера 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у кінці грудня 2024 року, у вечірній час (більш точний час не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів та через неприязні стосунки з тещею - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив вчинити умисне вбивство на замовлення.
З цією метою, ОСОБА_5 , вважаючи, що ОСОБА_7 зберігає при собі грошові кошти у сумі не менше 1000 грн, золоті сережки, виконуючи роль організатора злочину для безпосереднього його виконання підшукав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому запропонував за грошову винагороду вчинити умисне вбивство ОСОБА_7 , для заволодіння їх грошима у вказаній вище сумі.
Усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_5 та незаконність його дій, не бажаючи настання злочинних наслідків та діючи з метою їх відвернення, ОСОБА_8 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») надав згоду правоохоронним органам на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій ОСОБА_5 , виконуючи при цьому роль виконавця умисного вбивства на замовлення ОСОБА_7 .
Далі, 25 січня 2025 року, у вечірній час, приблизно о 14:15 годині, перебуваючи біля будинку № 142 по бульвару Гвардійський у місті Запоріжжі, ОСОБА_5 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_8 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорив інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення умисного вбивства, знаряддя злочину (фрагмент металевої труби), за допомогою якого потерплій будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження - тобто умисне вбивство потерпілої ОСОБА_7
27 січня 2025 року, у вечірній час, приблизно о 17:05 годині, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 з корисливих мотивів на замовлення, виконуючи злочинну роль організатора, знаходячись у салоні автомобіля стоянці біля будинку 38 по вулиці Шкільній, у місті Запоріжжі, зустрівся з ОСОБА_8 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорив спосіб скоєння умисного вбивства, а також надав відомості щодо місця мешкання, місця роботи, та способу пересування ОСОБА_7 та передав ОСОБА_8 знаряддя злочину фрагмент металевої труби, кофту з капюшоном чорного кольору, будівельні печатки білого кольору та сухе пальне, за допомогою якого потерплій будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження тобто умисне вбивство.
Далі, 28 січня 2025 року, у вечірній час, приблизно о 13:50 годині, перебуваючи біля КНП «Міська лікарня №6 ЗМР» по вулиці Сталеварів, будинок 34 у місті Запоріжжі, ОСОБА_5 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення, зустрівся з ОСОБА_8 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорив інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення умисного вбивства на замовлення, безпосереднього його скоєння знаряддя злочину (фрагмент металевої труби), за допомогою якого потерплій буде вчинено умисне вбивство потерпілої ОСОБА_7 , заволодіння особистими речами потерпілої, золотими прикрасами та банківської картою потерпілої, а також передав ОСОБА_8 частину винагороди за його вчинення у вигляді 2000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі необхідні підготовчі та організаційні дії для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства на замовлення ОСОБА_7 , тобто організував підготовку та замовлення вбивства потерпілої з корисливих мотивів.
29 січня 2025 року, у встановленому законом порядку, співробітниками СКП ВП №2 Василівського РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області створені умови, за яких до відома ОСОБА_8 доведена інформація про вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .
У подальшому, 29 січня 2025 року, у ранковий час, ОСОБА_5 , будучи впевненим у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні умисного вбивства, з корисливих мотивів ОСОБА_7 , на його замовлення, перебуваючи біля КНП «міська лікарня №6 ЗМР» по вулиці Сталеварів, будинок 34, у місті Запоріжжі, зустрівся з ОСОБА_8 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), від якого отримав банківську карту НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_7 , з грошовими коштами, якими, за запевненням ОСОБА_8 , він заволодів під час виконання організованого ОСОБА_9 умисного вбивства. У подальшому ОСОБА_5 знаходячись біля будинку 176 по проспекту Соборному у місті Запоріжжя за допомогою банкомату самообслуговування АТ КБ «Приват банк», за допомогою банківської карти потерпілої заволодів грошовими коштами у сумі 800 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції.
29.01.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.01.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2025, в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 29.03.2025 включно.
Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокури у сфері оборони Східного регіону від 24.03.2025 продовжено строк досудового розслідування до 3 (трьох) місяців, до 30.04.2025.
Ухвалою слідчого судді від 26.03.2025 продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 30.04.2025 на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 31.01.2025.
17.04.2025 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України скеровано до суду, підготовче засідання призначено на 05.05.2025.
Посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено під час вирішення питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, та те, що підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, прокурор просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Обвинувачений, не заперечуючи фактичні обставини кримінального провадження, викладені в клопотанні прокурора, зазначив, що вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає повністю, від надання показань на стадії досудового розслідування не відмовлявся. Наміру переховуватися від суду, чинити тиск на свідків та потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення або чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином він не має, бажає повернутися на військову службу. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, що дозволить йому знайти військову частину, яка погодиться прийти його.
Захисник обвинуваченого, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала позицію обвинуваченого та, посилаючись на те, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, перелічених клопотанні, просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2025 у вищевказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 13.05.2025.
Слідчим суддею встановлено, що строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 30.04.2025, тобто до дня проведення підготовчого судового засідання.
Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. Разом з тим, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, підтверджується фактичними даними, що містяться в показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 .
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Сукупність вищезазначених доказів дає слідчому судді підстави вважати, що причетність ОСОБА_14 до вчинення інкримінованого йому злочину є вірогідною, а сукупність зібраних доказів достатньою для повідомлення про підозру в його вчиненні.
Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, достовірності, належності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.
Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, яке в силу приписів ст. 12 КК України є особливо тяжким. У разі визнання обвинуваченого винуватим у вчинені вищезазначеного злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
З урахуванням особи підозрюваного, зокрема того, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу, останній може переховуватись від суду, є переконливими.
Ймовірним є й ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потрпілу, оскільки наразі жоден із свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів. З огляду на викладене, цілком ймовірно, що будучі обізнаним про анкетні дані свідків, обвинувачений може здійснювати на них протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення кримінальної відповідальності.
З огляду на обставини кримінального провадження, викладені у клопотанні, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також продовжує існувати, оскільки обвинувачений , перебуваючи на волі, може продовжити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується.
За час досудового розслідування зазначені вище ризики не зменшилися.
Суд враховує доводи сторони захисту про те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, оружний, має на утриманні неповнолітню дитину. Проте, зазначені обставини не є безумовними підставами для застосування менш суворого запобіжного заходу та істотно не зменшують вищезазначені ризики.
Відомостей щодо існування обставин, що унеможливлюють тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, слідчому судді не надано. Строк тримання обвинуваченого під вартою в даному кримінальному проваджені не виходить за межі розумного.
Суд також враховує той факт, що інкриміновані обвинуваченому злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим і сприятиме дієвості кримінального провадження.
Підстав для зміни запобіжного заходу слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк дії застосованого ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2025 до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 23 червня 2025 року включно без визначення застави.
Визначити строк дії ухвали до 23.06.2025 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 28 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1