УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2025 р. Справа № 597/1019/25

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Заліщики, клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 року за №0000065 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України,

встановив:

В провадженні Заліщицького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 року за №0000065 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України.

29.07.2025 року прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 подано клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, застосованого ухвалою слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 12.06.2025 року. Подане клопотання мотивує тим, що ризики які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, оскільки до завершення дії запобіжного заходу розгляд кримінального провадження не буде завершено, а ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження стосовно його підзахисного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків. Натомість просив замінити ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 червня 2025 року, під час досудового розслідування, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, строк якого закінчується 10 серпня 2025 року, з правом внесення застави визначеною в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів .

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначенні ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, зокрема, позбавлення волі на строк від шести до десяти років, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити дії з метою залякування свідків по кримінальному провадженню, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, що переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Ризиком того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зав`язків, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживає сам, у зв`язку з чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі м.Заліщики Чортківського району Тернопільської області. ОСОБА_4 не боячись кримінальної відповідальності вчинив умисні тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6-ти до 10-ти років.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 подано у відповідності до приписів ст.331 КПК України та відповідає основним вимогам кримінального процесуального закону, якими регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, при продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею визначено заставу із врахуванням обсягу встановлених у даному провадженні ризиків та в межах передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд приходить до переконання, що на даний час саме такий розмір застави, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також з огляду на відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт, слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб.

Розмір застави визначений ОСОБА_4 в ухвалі слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 червня 2025 року в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, ч.ч. 1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) діб, тобто до 27 вересня 2025 року включно.

Розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_4 в ухвалі слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12 червня 2025 року в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень залишити без змін.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині застосованих запобіжних заходів у виді тримання під вартою, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 30.07.2025 року.

Суддя ОСОБА_7