КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3468/2025 Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України
ЄУН: 752/960/25 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження 0003028, внесеного до ЄРДР 7 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кувечичі Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що у невстановлений у ході досудового розслідування час і місці, але не пізніше 11жовтня 2024 року, у ОСОБА_7 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів, реалізуючи який, він за невстановлених слідством обставин і у спосіб придбав корпус гранати типу «Ф1» з запалом типу «УЗРГМ», не маючи для цього законних підстав та дозвільних документів. Зазначені бойові припаси ОСОБА_7 сховав та зберігав на березі річки Дніпро на дамбі неподалік будинку № 92 по вул. Набережно-Корчуватська у м. Києві.

У подальшому 11 жовтня 2024 року близько 16 год., перебуваючи на вищевказаній дамбі, неподалік будинку № 92 по вул. Набережно-Корчуватській у м. Києві, ОСОБА_7 продав описані бойові припасти (корпус гранати типу «Ф1» з запалом типу «УЗРГМ») за ціною 2000,00 грн. ОСОБА_9 , який відповідно до ст. 275 КПК України брав участь у проведені оперативної закупки, тобто незаконно їх збув.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Речові докази, а саме:

- корпус ручної оборонної осколкової гранати "Ф-1", який поміщено до спец пакету № CRI1060322, накольний механізм запалу УЗРГМ, який поміщено до спец пакету № CRI1060324, капсуль-детонатор від запалу типу УЗРГМ, який поміщено до спец пакету CRI1060323, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві - підлягають знищенню;

- мобільний телефон марки "Samsung" IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету № WAR1270132, рюкзак чорного кольору, светр світлого кольору, зарядний пристрій, кабель, 3 пошкоджені купюри по 1 грн, ніж розкладний, запальничка, скидочні картки, банківські картки - НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , монети (2 грн 45 коп.) , пластиковий тримач сім-карти НОМЕР_6 , які поміщені до спец пакету №ЕХР0327065, зберігаються в камері зберігання речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві (квитанція № 204002) - підлягають поверненню ОСОБА_7 на його вимогу;

- дві купюри номіналом 1000 грн з номерами АП4593152, БР5291661, які поміщені до спец пакету № CRI1047072 та передані на зберігання до Солом`янського відділення АБ «Укргазбанк» за квитанцією № 52 підлягають збереженню за місцем знаходження.

Вироком суду вирішено питання судових витрат.

Не оспорюючи вирок суду в частині фактичних обставин кримінального правопорушення, кваліфікації дій обвинуваченого та призначеного покарання, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок в частині вирішення долі речових доказів, а саме: корпусу ручної оборонної осколкової гранати «Ф-1», накольного механізму запалу УЗРГМ, капсуль-детонатору від запалу типу УЗРГМ, передавши їх МВС України для використання. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтуванням вимог апеляційної скарги прокурор наголошує, що всупереч вимогам п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України місцевий суд ухвалив нелогічне та помилкове рішення про знищення вилучених у обвинуваченого боєприпасів. Предмети, які суд першої інстанції ухвалив знищити, це виготовлені промисловим способом та придатні для використання за призначенням боєприпаси. Знищення таких предметів в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України та введення в країні воєнного стану не відповідає інтересам суспільства та закону.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, вказавши, що накольний механізм не придатний до використання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого, виду та розміру призначеного йому покарання, з зазначених у вироку місцевого суду підстав, прокурором не оскаржуються, а тому згідно з положеннями ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то колегія суддів вважає їх слушними, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, а відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, серед іншого, зазначається рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Однак, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції наведених вимог закону дотримано не у повному обсязі, на що обґрунтовано послався прокурор в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду.

Так, у мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд вказав про те, що доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 100 КПК України, та дійшов висновку про необхідність знищення корпусу ручної оборонної осколкової гранати «Ф-1», накольного механізму запалу УЗРГМ, капсуль-детонатору від запалу типу УЗРГМ.

Разом з тим, стаття 100 КПК України має дванадцять частин, відповідно до кожної з яких вирішується питання щодо долі речових доказів, і тільки частиною 9 ст. 100 КПК України передбачена спеціальна конфіскація.

При цьому, підстави та випадки застосування спеціальної конфіскації передбачені ст. 96-1 та ст. 96-2 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація, яка, серед іншого, застосовується на підставі обвинувального вироку, полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 96-1 КК України у випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі:

1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності;

2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

За змістом ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Підпункт 17 пункту 9 «Порядку обліку, зберігання оцінці конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, розпорядження ним», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25 серпня 1998 року (із змінами та доповненнями) військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній прикордонній службі або СБУ. Передача здійснюється на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.

Обвинуваченого засуджено за ч.1 ст. 263 КК України за скоєння злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням та збутом бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Постановою слідчого від 11 жовтня 2024 року до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу долучені корпус ручної оборонної осколкової гранати «Ф-1», накольний механізм запалу УЗРГМ, капсуль-детонатор від запалу типу УЗРГМ.

Отже, вказані речові докази підлягають конфіскації у власність держави шляхом передачі їх для використання МВС України.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що судом допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до положень ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України змінити в частині вирішення долі речових доказів: корпус ручної оборонної осколкової гранати «Ф-1», накольний механізм запалу УЗРГМ, капсуль-детонатор від запалу типу УЗРГМ - передати МВС України для використання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4