Справа № 489/2391/25
Провадження № 1-кс/489/1505/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

27 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні за №0000381, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.4 ст.185 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2025, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо-професійною освітою, раніше не судимого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді стрільця-номер обслуги 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

встановив:

Слідчим відділом ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного та сам підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання, застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Підозрюваний бажає продовжити військову службу.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

У період часу 22:00 год 01.04.2025 по 11:00 год 02.04.2025 у солдата ОСОБА_4 , перебуваючи в підвальному приміщенні під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з ціллю особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, викрав відрізки кабелю з вищевказаного підвалу, а саме: кабель телефонний ТПП 100*2*0,4 довжиною 54 м на суму 14 534,71 грн. Тим самим ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 14 534,71 грн.

03.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 04.04.2025, яка залишена без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17.04.2025, стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.05.2025 включно, із визначеним розміром застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 грн.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 26.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 03.07.2025 у зв`язку з необхідністю провести товарознавчу експертизу з метою встановлення точної суми вартості викраденого майна в даному кримінальному проваджені; після отримання висновку товарознавчої експертизи, дати правову оцінку діям підозрюваного у кримінальному провадженні, в тому числі скласти та повідомити підозрюваного про остаточну підозру; в ході досудового розслідування встановлено факт вчинення ОСОБА_4 умисного пошкодження телекомунікаційної мережі АТ «Укртелеком», що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, у зв`язку з чим близько 50 користувачам телекомунікаційної мережі АТ «Укртелеком». залишилися без зв`язку Керуючись вищевикладеним для повного та всебічного проведення досудового розслідування виникла необхідність у перевірці нововиявлених фактів та у разі виявлення інших фактів кримінальних правопорушень зареєструвати їх до ЄРДР; витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження з ВЧ НОМЕР_1 характеризуючі матеріали щодо призову до ЗСУ; скласти та погодити обвинувальний акт; виконати вимоги ст. ст. 290-291 КПК України з потерпілим, підозрюваним, захисником підозрюваного та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, доданими до клопотання, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 02.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 02.04.2025; протоколами огляду місця події від 02.04.2025; постановами про визнання речовими доказами від 02.04.2025, 03.04.2025; протоколами огляду предмету від 02.04.2025, 03.04.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 02.04.2025.

Обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, разом із наявністю факту попередження незаконного перетину ОСОБА_4 державного кордону та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, є достатнім мотивом та підставою для нього переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. При цьому, всупереч доводам захисника, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість у даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується, об`єктивно та беззаперечно існує.

Натомість прокурором не доведено ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки не вказано, про яких свідків підозрюваний обізнаний, може впливати на них та яким чином, що у свою чергу, свідчить про формальне посилання сторони обвинувачення на наявність зазначеного ризику, враховуючи той факт, що підозрюваний після вчинення правопорушення був затриманий правоохоронними органами та взятий під варту та не вчиняв будь-яких дій, направлених на незаконний вплив на свідків.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 як військовослужбовець, підозрюється за вчинення корисного злочину і наразі призупинено нарахування грошового забезпечення, тому відсутність будь-якого джерела доходу (за визнанням ОСОБА_4 він дійсно самовільно залишив місце служби у ЗСУ), наводить на висновок про можливість повторного вчинення кримінального правопорушення. Крім того, прокурором зазначено, що ОСОБА_4 вчинив інші корисливі злочини, по одному з яких обвинувальний акт скеровано до суду, по іншому триває досудове розслдування.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам. Нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Завершити досудове розслідування у строк до 31.05.2025 неможливо, оскільки постановою від 26.05.2025 продовжено строк досудового розслідування для проведення ряду процесуальних дій.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою через стан здоров`я.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявність двох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що розмір застави визначений раніше слідчим суддею, слід залишити.

Керуючись ст.ст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000381 від 02.04.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 03.07.2025.

Визначений ухвалою слідчого судді від 04.04.2025 розмір застави з покладенням обов`язків залишити без змін.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 03.07.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1