СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/151/24
Провадження № 1-кп/306/103/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сваляві кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свалява, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64-2022 від 24.02.2022 воєнного стану та загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України не з"явився в регіональний територіальний центр комплектування. 05.06.2023 обвинувачений будучи до довідки військово-лікарської комісії №62/460 від 10.04.2023 визнаний здоровим, від отримання повістки, яка зобов"язувала його зявитися 06.06.2023 о 10.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до визначеної військово- організаційної структури у Збройних силах України ,однак реалізуючи свій умисел, направлений на ухилення від призову, не маючи передбачених ст.23 Закону України"Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" підстав для відстрочки, ОСОБА_5 умисно відмовився від відправки до визначеної військово-організаційної структури, тим самим вчинив умисні дії, направлені на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що при проходженні військово-лікарської комісії все було формально, аналізи не здавав, ніхто не зясовував чи він хворіє, а тільки повідомили,що він є здоровим. Повістку не вручали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він складав акт відмови ОСОБА_5 від призову на військову службу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що була присутня при складанні акту 06 червня 2023 року, коли ОСОБА_5 відмовився від призову на військову службу.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні:

повідомлення про кримінальне правопорушення від 07.06.2023 за № 1675( а.с.100);

- довідка військово-лікарської комісії № 144/909 від 10.04.2023(а.с.130) ;

- Акт відмови від отримання виклику до РТЦК від 06.08.2023 року, в якому було розяснено ОСОБА_5 про кримінальну відповідальністьза ст.336 КК України;

- Картка обстеження та медичного огляду №520 від 10.04.2023., відповідно до якої ОСОБА_5 визнаний придатним для проходження військової служби (а.с.132).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою амбулаторно 10.04.2023 року до травматолога, діагноз : забій грудної клітки, 21.04.2023-до нарколога (а.с.134).

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії не тяжких, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Встановленими по справі та перевіреними в суді доказами стверджується вина обвинуваченого у ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ч.1ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбаченестаттями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбаченечастиною третьоюстатті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення засудженого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Разом з тим, ОСОБА_5 згідно картки обстеження та медичного огляду № 520 від 10.04.2023., був визнаний придатним для проходження військової служби (а.с.132). В той же час ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою амбулаторно 10.04.2023 року до травматолога, діагноз : забій грудної клітки (а.с.134). На досудовому слідстві ці розбіжності не було встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що необхідно застосувати до обвинуваченого покарання в межах санкції ст.336 КК України та на підставі ст.75КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1