Cправа №991/6675/25
Провадження №11-сс/991/459/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.06.2025 задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, а також використання у спосіб, що погіршує стан або зменшує вартість, на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , та майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_8 , та є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0);

- цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) UA;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_6 в АТ КБ «Приватбанк» () із забороною видаткових операцій за рахунками, окрім рахунку, який використовується для обслуговування банківської картки НОМЕР_1 ;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_6 в АТ «ОТП банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_6 в АТ «Державний ощадний банк України» () із забороною видаткових операцій за рахунками, окрім рахунку IBAN НОМЕР_2 ;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_6 в АТ «Сенс банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_6 в Erste bank (FN286283f, Graben 21, 1010 Vienna, Austria) із забороною видаткових операцій за рахунками;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 19234770);

- частку у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (, адреса реєстрації: м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 44-Б);

- цінні папери, розміщені на банківському рахунку у цінних паперах НОМЕР_3 , який відкритий ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» () в АТ «Перший український міжнародний банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_8 у АТ КБ «Приватбанк» (), із забороною видаткових операцій за рахунками, окрім рахунку, який використовується для обслуговування банківської картки НОМЕР_4 ;

- кошти на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_8 в АТ «ОТП банк», в АТ «РВС банк» (), в АТ «Державний ощадний банк України» (), Erste bank (FN286283f, Graben 21, 1010 Vienna, Austria), () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, р/н НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 ;

- цінні папери на рахунках у цінних паперах, які відкриті у ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (), у ТОВ «Фондова компанія «ДАЛІЗ-ФІНАНС» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) НОМЕР_7 , які належать ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» ().

На вказане рішення захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

У апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 зазначає, що ухвала слідчого судді - незаконна, необґрунтована та невмотивована.

Посилається на те, що слідчий суддя залишив поза увагою розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Накладаючи арешт на все майно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 із метою конфіскації, не враховано, що майно, набуте ОСОБА_6 за рахунок законних доходів до набуття статусу службової особи в розумінні ст.18 КК України. Тому це майно має законне походження, а відтак, накладення арешту на нього є не співрозмірним та непропорційним.

На думку захисника, підозра, повідомлена ОСОБА_6 , є необґрунтованою. У основі інкримінованих за ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України дій лежить твердження про те, що ОСОБА_6 не мав повноважень доручати робочій групі розгляд питань, пов`язаних з управлінням об`єктами державної власності та прийняття рішень у таких питаннях. Однак, відповідно до Положення про Міністерство розвитку громад та територій України до повноважень міністра належить утворення комісій, робочих та експертних груп. Такою робочою групою було прийнято рішення про надання згоди на укладення значного господарського зобов`язання із ТОВ «СІТІГАЗСЕРВІС», а саме інвестиційного договору з реконструкції та будівництва на території земельної ділянки державної форми власності по АДРЕСА_5. Сам же ОСОБА_6 02.11.2022 подав у відставку, його заяву схвалено 03.11.2022. Таким чином, ОСОБА_6 не погоджував укладання зазначених договорів, а відтак і не міг отримати неправомірну вигоду для себе або інших осіб, оскільки не був уповноважений на прийняття рішень на користь ТОВ «СІТІГАЗСЕРВІС». У частині підозри за ч.4 ст.368 КК України матеріали клопотання не містять прямих доказів участі ОСОБА_6 у попередній змові, наявності у нього умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе або інших осіб, факту того, що ОСОБА_6 отримував неправомірну вигоду у вигляді знижки на придбання об`єктів інвестування (квартир). Також у кримінальному провадженні не було завдано збитків.

Розглянувши клопотання за відсутності та без повідомлення власників майна, не перевіривши всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про арешт, слідчий суддя порушив засади рівності та змагальності судового процесу, право на захист власників арештованого майна.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива НАБУ про арешт майна ОСОБА_6 у повному обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 прокурор САП ОСОБА_10 зазначає, що твердження про те, що слідчий суддя не дослідив, не перевірив та не врахував всі обставини, які мають бути встановлені під час розгляду клопотання про арешт майна, не містять конкретизації, які саме докази не були враховані слідчим суддею і як це вплинуло на оскаржуване рішення. Оскільки розгляд клопотання здійснювався у закритому судовому засіданні без виклику ОСОБА_6 та його захисників, доводи щодо неповноти судового розгляду мали би ґрунтуватись на недослідженні слідчим суддею доказів сторони захисту, які істотно вплинули б на судове рішення. Однак, такі докази не долучались, а сама апеляційна скарга та доповнення до неї також не містять інформації про такі докази та обставини, які вони підтверджують. Посилання на порушення вимог кримінального процесуального закону зводяться до незгоди з висновками слідчого судді щодо можливості задоволення клопотання детектива. У абз.2 ч.10 ст.170 КПК України під добросовісним набувачем законодавець не мав на увазі підозрюваного, обвинуваченого, а ч.5 ст.170 КПК України прямо передбачено, що у випадку, визначеному п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Доводи про необґрунтованість підозри зводяться до незгоди з викладеними в ухвалі висновками без конкретизації, які саме висновки слідчого судді не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, не взяті ним до уваги або є суперечливими.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисниці ОСОБА_11 .

Представник ОСОБА_9 у апеляційній скарзі з доповненнями зазначає, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та не врахував докази, які могли вплинути на його висновки для правильного вирішення клопотання про арешт майна.

Посилається на те, що арешт, накладений на рахунки ОСОБА_8 у АТ КБ «Приватбанк», у тому числі, НОМЕР_8 , фактично призвів до невиправданого зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, що суперечить ч.4 ст.173 КПК України і має ознаки свавільного втручання у право на мирне володіння майном.

Згідно з Актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» від 27.09.2019 ОСОБА_8 набула 100% статутного капіталу товариства за договором дарування від 27.09.2019. Тому відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України 100% статутного капіталу ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» є приватною власністю останньої та не може бути предметом арешту задля забезпечення виконання можливого додаткового покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_6 .

Накладення арешту на цінні папери, розміщені на банківських рахунках ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП», неправомірне, адже це майно належить виключно товариству, ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» не має відношення до кримінального провадження, а його посадові особи не є підозрюваними чи обвинуваченими у такому, товариство не несе юридичної відповідальності за дії третіх (фізичних) осіб, а його майно не може підлягати конфіскації, як виду покарання, в разі визнання судом таких фізичних осіб винуватими.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 , а саме:

- частку у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (, адреса реєстрації: м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 44-Б);

- цінні папери, розміщені на банківському рахунку у цінних паперах НОМЕР_3 , який відкритий ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» () в AT «Перший український міжнародний банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- цінні папери на рахунках у цінних паперах, які відкриті у ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (), у ТОВ «Фондова компанія «ДАЛІЗ-ФІНАНС» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) НОМЕР_7 , які належать ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» ();

- кошти на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_8 у АТ КБ «Приватбанк» ().

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_9 прокурор САП ОСОБА_10 зазначає, що накладення арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_12 , для забезпечення виконання можливого покарання у вигляді конфіскації майна відповідає позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 04.10.2022 у справі №752/7440/18. Дарування корпоративних прав відбулося безпосередньо перед призначенням ОСОБА_6 на посаду Голови Київської обласної державної адміністрації. Наведене може свідчити, що договір дарування мав на меті створити формальні підстави для передачі корпоративних прав перед призначенням на посаду, пов`язану з виконанням функцій держави, а не фактичне дарування. Оскільки розгляд клопотання здійснювався у закритому судовому засіданні без виклику ОСОБА_8 та її представників, доводи щодо неповноти судового розгляду мали би ґрунтуватись на недослідженні слідчим суддею долучених до апеляційної скарги доказів, які істотно вплинули б на судове рішення. Однак, такі докази не спростовують ані підстави для накладення арешту, ані висновки слідчого судді про доцільність застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_9

ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , прокурор САП ОСОБА_13 будучи належними чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, до суду апеляційної інстанції не прибули. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 причину неприбуття не повідомили, прокурор ОСОБА_10 у запереченнях на апеляційну скаргу представника просила розгляд апеляційних скарг здійснювати за її відсутності у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. Доказів поважності причин неявки прокурор не надала.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційні скарги розглядаються без участі вказаних осіб.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційних скарг посилаючись на доводи, наведені у них.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та представника ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити, а апеляційну скаргу представника задовольнити частково.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 22.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.368 КК України, ОСОБА_14 - ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.369 КК України; ОСОБА_15 - ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.369 КК України, ОСОБА_16 - ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.368 КК України, ОСОБА_17 - ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України та ОСОБА_18 - ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

За версією слідства, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, усупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», зловживаючи своїм службовим становищем, підписав наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 15.07.2022 №126, згідно з яким ДП «Укркомунобслуговування» визначено балансоутримувачем, за яким на праві господарського відання закpіплено державне майно у вигляді цілісного (єдиного) майнового комплексу Державної агрофірми «Kвіти України», розташованого за адресою: АДРЕСА_5, що нaлежить до сфеpи управління Мінрегіону. Окрім того, ОСОБА_6 підписав наказ Мінрегіону від 03.11.2022 №203 «Про деякі питання розгляду звернення ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 №408», із метою створення умов для подальшого укладення між ДП «Укркомунобслуговування» та ТОВ «Сітігазсервіс» договору №09/12/2022?1 від 09.12.2022, договору №09/12/2022?2 від 09.12.2022, договору від 09.12.2022 про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_5, кадастровий номер :91:179:0013, що могло спричинити тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави на суму 1 086 427 330, 60 грн, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Також ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, за підписання з використанням свого службового становища в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс» наказу Мінрегіону №126 та наказу Мінрегіону №203, у період із 17.07.2022 по 26.08.2022 отримав від фактичного бенефіціарного власника та контролера ТОВ «Сітігазсервіс», ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест» ОСОБА_14 і т.в.о. директора ТОВ «Фінансова компанія Сістемінвест» ОСОБА_15 неправомірну вигоду у вигляді знижки на придбання об`єктів інвестування (квартир) для себе та для третіх осіб на загальну суму 14 616 515,50 грн, а саме: ОСОБА_19 у розмірі 5 650 085,00 грн; ОСОБА_20 у розмірі 1 241 960,00 грн; ОСОБА_21 у розмірі 7 724 470,50 грн. 02.09.2022 ОСОБА_6 отримав неправомірну вигоду для себе у вигляді книги « Собрание сочинений Г.С . Сковороды том. 1» вартістю 1 000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України становить 36 658,60 грн. Тобто ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.368 КК України.

24.06.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива НАБУ, погоджене прокурором САП, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 22.02.2024.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов до таких висновків: наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні; за вчинення одного з інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна; підозрюваний перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , яка за час перебування у шлюбі з ОСОБА_6 набула у власність ряд майна, тому на це майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_23 , поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, і таке майно також перебуває у власності ОСОБА_6 ; детектив довів необхідність арешту переліченого майна, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_6 та ОСОБА_23 , на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України; на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» із номером НОМЕР_4 , здійснюється зарахування заробітної плати ОСОБА_8 , тому на рахунок, який обслуговує вказану банківську карту не може бути накладений арешт; на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження; враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Однак, із вказаними висновками слідчого судді колегія суддів не може погодитися у повній мірі.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної скарги переглядає ухвалу слідчого судді у межах доводів поданих апеляційних скарг.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що правовою підставою для накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні є забезпечення конфіскації майна як виду покарання задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, ризик яких може бути реальним, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність розгляду клопотання про арешт майна у закритому судовому засіданні, без виклику власників майна чи їхніх представників, із метою збереження таємниці досудового розслідування та унеможливлення приховування майна, щодо якого вирішується питання про арешт.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що розглянувши клопотання за відсутності та без повідомлення власників майна, слідчий суддя порушив засади рівності та змагальності судового процесу, а також право на захист власників арештованого майна, є безпідставними.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями п.3 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до приписів ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст. Відтак, повідомлення про підозру є одним із найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка набула статусу підозрюваного, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням сталої практики ЄСПЛ, про що прямо вказує ч.5 ст.9 КПК України.

Так, у своїх рішеннях під обґрунтованою підозрою ЄСПЛ розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення особі обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах провадження для обмеження прав осіб.

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відтак, повідомлення про підозру - це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі розслідування може перерости у твердження у вигляді обвинувального акту. Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів і порядку їх отримання, давати їм оцінку з точки зору їх допустимості та достатності. Повнота та всебічність проведеного розслідування теж не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при дослідженні обґрунтованості підозри.

Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які визначена ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 та ч.4 ст.368 КК України.

Слідчий суддя врахував наведені у клопотанні обставини щодо ймовірної причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих правопорушень, що підтверджуються фактами та інформацією, які містяться в доданих до клопотання доказах та документах, із огляду на:

- Постанову Верховної Ради України від 04.03.2020 №516?IХ «Про формування складу Кабінету Міністрів України», якою ОСОБА_6 призначено на посаду Міністра розвитку громад та територій України (т.2 а.с.6), Наказ Мінрегіону №75 К/ОС від 12.03.2020 про те, що ОСОБА_6 приступив до виконання повноважень Міністра розвитку громад та територій України (т.2 а.с.7); лист апарату Верховної Ради України, відповідно до якого 02.11.2022 зареєстровано заяву ОСОБА_6 про відставку з посади Міністра (т.2 а.с.10); Постанову Верховної Ради України від 03.11.2022 №2702?IX «Про відставку Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_6 » (т.2 а.с.12);

- положення про Міністерство розвитку громад та територій України в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №850 (т.2 а.с.15);

- наказ Мінрегіону від 23.05.2022, яким оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.05.2022 №396?р «Про призначення ОСОБА_16 » державним секретарем Міністерства розвитку громад та територій України» та визначено вважати ОСОБА_16 таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою державного секретаря Міністерства розвитку громад і територій України з 24.05.2022 (т.2 а.с.45); розпорядження Кабінету Міністрів України №1031?р від 18.11.2022, яким ОСОБА_16 звільнено з посади державного секретаря Міністерства розвитку громад та територій України у зв`язку з переходом на іншу роботу (т.2 а.с.46);

- наказ від 16.12.2020 №670 К/ОС за підписом Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_6 , яким ОСОБА_18 звільнено з посади виконувача обов`язків директора ДП «Укркомунобслуговування» у зв`язку із закінченням строку трудового договору та з 17.12.2020 призначено на посаду директора вказаного державного підприємства (т.2 а.с.48); контракт №1 від 17.12.2020, укладений між Міністерством розвитку громад та територій України в особі Міністра ОСОБА_6 та ОСОБА_18 (т.2 а.с.49); повний витяг з Реєстру довіреностей, відповідно до якого Мінргегіон в особі ОСОБА_6 . 01.02.2022 видав довіреність та уповноважив ОСОБА_18 представляти інтереси Мінрегіону (т.2 а.с.62);

- наказ Мінрегіону від 28.12.2020 №686 К/ОС про призначення ОСОБА_24 на посаду радника патронатної служби Міністра (т.2 а.с. 4); наказ Мінрегіону від 18.06.2020 №168 К/ОС про призначення ОСОБА_25 на посаду радника патронатної служби Міністра (т.2 а.с.66); наказ Мінрегіону від 25.04.2022 №117/1 К/ОС про призначення ОСОБА_17 радником Міністра на громадських засадах (т.2 а.с.67);

- заяву суб`єктам державної реєстрації від 08.02.2022, підписану в.о. державного секретаря Мінрегіону про здійснення державної реєстрації земельної ділянки (т.2 а.с.74);

- заяву Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України про вчинення кримінального правопорушення від 20.02.2024 (т.2 а.с.81);

- наказ Мінрегіону №126 від 15.07.2022, яким ДП «Укркомунобслуговування» визначено балансоутримувачем цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_5 (т.2 а.с.94);

- наказ №18?од від 15.08.2022 директора ДП «Укркомунобслуговування» про зарахування на баланс підприємства цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 (т.2 а.с.96);

- наказ від 16.08.2022 №152/864 Мінрегіону спільно з Регіональним відділення Фонду державного майна по м. Києву про передачу державного майна - ЦМК з орендного користування, відповідно до якого Мінргегіон прийняв ЦМК та мав вжити заходи щодо передачі майна та цілісного майнового комплексу на баланс ДП «Укркомунобслуговування» (т.2 а.с.97);

- заяви ТОВ «Інтербуд» ТМ», ТОВ «Еко?Інвест проєкт», ТОВ «Сітігазсервіс», ТОВ «Буд?Інжиніринг Холдінг» до ДП «Укркомунобслуговування» із пропозиціями укласти інвестиційні договори щодо земельної ділянки, зареєстровані 06.10.2022 (т.2 а.с.99, 100, 101, 103);

- протокол огляду від 12.12.2024?06.01.2025, предметом якого є аналіз відомостей про пов`язаність зазначених товариств (т.2 а.с.105);

- звернення №408 від 01.11.2022, підписане директором ДП «Укркомунобслуговування» ОСОБА_18 , до Мінрегіону щодо надання згоди на укладення значного господарського зобов`язання та наказ Мінрегіону від 03.11.2022 №203 «Про деякі питання розгляду звернення ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 №408 та наказом Мінрегіону від 03.11.2022 №203 «Про деякі питання розгляду звернення ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 №408», відповідно до якого утворив робочу групу з розгляду звернення (т.2 а.с.111, 113);

- протокол №3 засідання робочої групи Мінрегіону щодо розгляду звернення ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 №408, яким рекомендовано надати дозвіл ДП «Укркомунобслуговування» на укладення значного господарського зобов`язання з ТОВ «Сітігазсервіс» та листом державного секретаря Мінрегіону ОСОБА_16 про надання згоди ДП «Укркомунобслуговування» на надання згоди на укладання значного господарського зобов`язання з ТОВ «Сітігазсервіс» (т.2 а.с.115);

- звернення №420 від 10.11.2022 директора ДП «Укркомунобслуговування» ОСОБА_18 , яким до Мінрегіону надіслано проєкти інвестиційних договорів із ТОВ «Сітігазсервіс» (т.2 а.с.121);

- лист №355 від 24.11.2022 директора ДП «Укркомунобслуговування» ОСОБА_18 до Мінрегіону про приведення проєктів договорів у відповідність до земельного та містобудівного законодавства (т.2 а.с.144);

- лист Мінрегіону №7/21/12963?22 від 01.12.2022 про врахування листа ДП «Укркомунобслуговування» №355 від 24.11.2022 (т.2 а.с.145);

- договір №09/12/2022?1 від 09.12.2022, предметом якого є передача ДП «Укркомунобслуговування» та виконання ТОВ «Сітігазсервіс» прав та функцій замовника (забудовника) будівництва на земельній ділянці загальною площею 11,15002 га, розташованій по АДРЕСА_5 (т.2 а.с.149);

- договір №09/12/2022?2 від 09.12.2022, предметом якого є зобов`язання та права сторін по проєктуванню, реконструкції та будівництва об`єкта реконструкції на земельній ділянці, із метою отримання кожною зі сторін своєї частини в реконструйованому та побудованому об`єкті в порядку та на умовах зазначених в договорі (т.2 а.с.154);

- договір від 09.12.2022 про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), відповідно до якого ДП «Укркомунобслуговування» надає, а ТОВ «Сітігазсервіс» приймає в строкове користування земельну ділянку для реалізації ТОВ «Сітігазсервіс» права на забудову (т.2 а.с.165);

- акт приймання?передачі земельної ділянки від 09.12.2022 від ДП «Укркомунобслуговування» до ТОВ «Сітігазсервіс», відповідно до якого земельна ділянка передана у станi придатному для початку організації та здійснення підготовчих робіт з будівництва багатофункціонального житлового комплексу, передання земельної ділянки вчинене на період та з метою здійснення будівництва багатофункціонального житлового комплексу (т.2 а.с.170);

- висновок про вартість земельної ділянки, виконаний оцінювачем ФОП ОСОБА_26 , ринкова вартість визначена у розмірі 142 712 000,00 грн (т.2 а.с.171);

- висновок про вартість комплексу будівель та споруд розташованого на земельній ділянці виконаного оцінювачем ФОП ОСОБА_26 , ринкова вартість визначена у розмірі 115 124 000,00 грн, у т.ч. ПДВ (т.2 а.с.172);

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_14 від 20.06.2024, в якому зафіксовано листування ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , де вони обговорюють плани заволодіння земельною ділянкою та вживають заходів по реалізації вказаного плану; листування ОСОБА_14 з радником Патронатної служби Міністерства громад та територій України ОСОБА_27 щодо надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді книги « Собрание сочинений Г.С . Сковороды том. 1»; листування ОСОБА_14 з керівником ДП «Укркомунобслуговування» ОСОБА_18 , у якому вони обговорюють плани заволодіння земельною ділянкою та вживають заходів по реалізації вказаного плану; листування ОСОБА_14 з радником патронатної служби Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_25 , в якому вони обговорюють надання пов`язаним із ОСОБА_6 особам та ОСОБА_6 знижки на придбання об`єктів інвестування; листування ОСОБА_14 із директором ТОВ «Сітізасервіс» та ТОВ «ФК «Системінвест» ОСОБА_28 , яка підтверджує, що фактичним власником вказаних товариств є ОСОБА_14 , листування між ОСОБА_14 та радником Міністра розвитку громад та територій України на громадських засадах ОСОБА_17 , листування між ОСОБА_14 та ОСОБА_6 (т.3 а.с.1);

- протокол огляду від 06.02.2024?07.02.2024 мобільного телефону ОСОБА_15 , в якому зафіксовано листування ОСОБА_15 з юрисконсультом ТОВ «Сітігазсервіс» ОСОБА_29 щодо земельної ділянки та розробки плану, спрямованого на заволодіння нею; листування ОСОБА_15 із ОСОБА_14 , де вони обговорюють плани заволодіння земельною ділянкою та вживають заходів по реалізації вказаного плану; листування ОСОБА_15 з радником Міністра розвитку громад та територій України на громадських засадах ОСОБА_17 , в ході якого вони обговорюють плани заволодіння земельною ділянкою та вживають заходів по реалізації вказаного плану; листування ОСОБА_15 з секретарем Мінрегіону ОСОБА_16 щодо узгодження тексту звернення ДП «Укркомунослуговування» щодо погодження укладення інвестиційних договорів між ДП «Укркомунобслуговування» та ТОВ «Сітігазсервіс», предметом, яких є земельна ділянка (т.4 а.с.5);

- протокол огляду від 15.05.2024 мобільного телефону ОСОБА_25 , під час якого в групі «Патронат» виявлено листування про зустрічі між ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 в приміщенні Мінрегіону в лютому та жовтні 2022 року; листування ОСОБА_25 з ОСОБА_30 щодо продажу квартири АДРЕСА_3 , від ОСОБА_21 до ОСОБА_31 (т.5 а.с.1);

- протоколи огляду від 02?13.12.2024 та від 19?23.12.2024 образу ноутбука ОСОБА_30 , під час якого встановлено, що ОСОБА_30 виконує функцію довіреної особи ОСОБА_6 , забезпечує організацію його особистих справ (т.5 а.с.31, 59);

- протокол огляду від 28?31.10.2024 образу мобільного телефону ОСОБА_30 , під час якого виявлено листування ОСОБА_30 щодо проведення оцінки квартири АДРЕСА_3 , та квитанцію про оплату вказаної оцінки, яку здійснила ОСОБА_25 , висновок про оцінку, нотаріально посвідчену згоду дружини ОСОБА_21 на продаж квартири. Ткож із виявленого листування вбачається, що власниця приладу виконує функцію довіреної особи ОСОБА_6 , забезпечує організацію його особистих справ (т. 5 а.с. 77);

- протокол огляду від 26?27.11.2024 мобільного телефону ОСОБА_31 , де встановлено листування з ОСОБА_25 щодо придбання кварти по АДРЕСА_4 , а також обіцянку ОСОБА_25 оплатити борг за комунальні послуги (т.5 а.с.110);

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_16 від 01?09.01.2025, яким виявлено листування ОСОБА_16 із ОСОБА_27 , під час якого вони планують зустріч по «Квітам України» на 20.09.2022; листування за 21.03.2023, в ході якого ОСОБА_16 надіслав ОСОБА_17 резюме ОСОБА_32 ; листування ОСОБА_16 з ОСОБА_6 , під час якого 23.11.2023 (після затримання ОСОБА_14 ) ОСОБА_6 увімкнув у мессенжері зникаючі повідомлення через 24 години; листування ОСОБА_33 з ОСОБА_15 (т.5 а.с.129);

- протокол огляду від 27.03.2025 мобільного телефону ОСОБА_18 , в якому міститься її листування з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у якому вони обговорюють плани заволодіння земельною ділянкою та вживають заходів по реалізації вказаного плану; листування ОСОБА_18 з ОСОБА_29 , де вони визначають дату оцінки земельної ділянки, обмінюються проєктами договорів (т.5 а.с.144);

- протокол огляду від 07?10.03.2025 ноутбука ОСОБА_26 , в якому виявлено листування з ОСОБА_29 щодо оцінки земельної ділянки за наперед визначеною ОСОБА_15 заниженою вартістю (т.5 а.с.186);

- протокол огляду від 06.03.2025 мобільного телефону ОСОБА_26 , в якому виявлено листування з ОСОБА_15 , під час якого ОСОБА_15 зазначив вартість ділянки, по якій повинна бути проведена оцінка, надає дані для оцінки та переказав ОСОБА_26 кошти за оцінку (т.5 а.с.205);

- протокол огляду документів, вилучених під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_25 , від 04.06.2024, під час якого виявлено таблицю щодо квартир, які були предметом неправомірної вигоди, договір купівлі?продажу, квитанції про оплату у Фонд фінансування будівництва, звіт про оцінку, Акт приймання?передачі об`єкта інвестування (квартири) (т.5 а.с.226);

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж щодо ОСОБА_31 від 26.07.2024, в якому вона обговорює, що придбала квартиру через ОСОБА_12 (т.5 а.с.236);

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж щодо ОСОБА_25 від 11.04.2025, в якому вона повідомляє, що була особистим помічником сім`ї ОСОБА_12 , проте ОСОБА_6 намагався приховати їх зв`язок та дистанціювався від неї через проведення розслідування у кримінальному провадженні (т.5 а.с.240);

- протокол допиту свідка ОСОБА_26 , який зазначив, що виготовив оцінку за наперед визначеною ОСОБА_15 ціною, документи для оцінки йому надала ОСОБА_29 , на об`єкт оцінки він не виїжджав, передав звіти про оцінку ОСОБА_29 та ОСОБА_15 , а ОСОБА_15 оплатив йому послуги з оцінки (т.5 а.с.245);

- протокол допиту свідка ОСОБА_27 , який показав, що ОСОБА_14 консультувався з ним щодо вибору подарунку для ОСОБА_6 (т.6 а.с.1);

- протокол допиту свідка ОСОБА_34 , яка показала, що ДП «Укркомуносблуговування» зазвичай здійснювало обслуговування будівель, однак ОСОБА_18 сказала, що стосовно передачі ЦМК, на якому розташована земельна ділянка, є вказівка, а тому її треба виконувати (т.6 а.с.8);

- протокол огляду 06.06.2024?03.07.2024, яким проаналізовано відомості про пов`язаність осіб, що придбали квартири, з ОСОБА_6 (т.6 а.с.16);

- протокол огляду від 16.05.2025?20.05.2025, під час якого проаналізовано ринкову вартість квартир та фактичною сумою здійснених внесків (т.6 а.с.23);

- протокол огляду від 29.05.2025 книги « Собрание сочинений Г.С . Сковороды том 1 (т 6 а.с.148);

- протокол огляду інформації від операторів зв`язку, яким підтверджено перебування 18.02.2022 ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , перебування 20.09.2022 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , 21.10.2022 ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 за місцем розташування Мінрегіону (т.6 а.с.157);

- протокол огляду банківських виписок від 21?25.04.2025, яким встановлено, що 10.11.2022 ОСОБА_15 надіслав на картку ОСОБА_26 кошти в сумі 38 000,00 грн (т.6 а.с.165);

- протокол огляду банківських виписок від 10?19.03.2025, яким встановлено, що 09.11.2023 ОСОБА_25 оплатила ТОВ «Несіна і компанія» послуги з оцінки майна (т.6 а.с.168);

- висновок експертів за результатами проведення комплексної судової оціночно?земельної та оціночно?будівельної експертизи від 22.05.2025 №7612/24?41/7613/24?42, яким встановлено, що: ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :91:179:0013, площею 11,1502 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, станом на 01.12.2022 складала 570 589 541,00 грн. Визначена вартість не містить ПДВ. Ринкова вартість об`єкту - комплексу нежитлових будівель та споруд, загальною площею 50 857,60 кв. м, огородження 1666,7 м.п., що розташований за адресою: АДРЕСА_5, станом на 01.12.2022 складав 644 728 158,00 грн. Визначена вартість не містить ПДВ. Вартість права користування земельною ділянкою визначена у розмірі 553 945 953,00 грн (т.6 а.с.184);

- протокол огляду від 27?28.05.2025, згідно з яким, що за умови виконання сторонами умов Договору, зокрема п.п.5.1.1, 5.1.3 Договору від 09.12.2022 №09/12/2022?2, ДП «Укркомунобслуговування» недоотримало б нерухоме майно на суму 1 086 427 330,60 грн (т.6 а.с.202).

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які розслідуються в указаному кримінальному провадженні.

Натомість, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 цього висновку не спростовують.

Так, захисник зазначає, що підозра за ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України фактично ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 не мав повноважень для доручення робочій групі розгляду питань, пов`язаних із управлінням об`єктами державної власності та прийняття рішень у таких питаннях. Проте відповідно до Положення про Міністерство розвитку громад та територій України до повноважень міністра належить утворення комісій, робочих та експертних груп. Робочою групою було прийнято рішення про надання згоди на укладення значного господарського зобов`язання із ТОВ «СІТІГАЗСЕРВІС», а саме інвестиційного договору з реконструкції та будівництва на території земельної ділянки державної форми власності по АДРЕСА_5. ОСОБА_6 не погоджував укладання зазначених договорів, а тому не міг отримати неправомірну вигоду для себе або інших осіб, оскільки не був уповноважений на прийняття рішень на користь ТОВ «СІТІГАЗСЕРВІС».

Однак, ці твердження апеляційної скарги ОСОБА_7 є неспроможними.

Так, очевидним є те, що наявність повноважень щодо утворення комісій, робочих та експертних груп не стверджує наявність у ОСОБА_6 повноважень доручати робочій групі розгляд питань, пов`язаних із управлінням об`єктами державної власності та прийняття рішень у таких питаннях.

Також, повідомлення про підозру не містить посилань на те, що ОСОБА_6 погоджував укладання інвестиційного договору з реконструкції та будівництва на території земельної ділянки державної форми власності по АДРЕСА_5, як зазначає у своїй апеляційній скарзі захисник, однак сторона обвинувачення стверджує, що він, виконуючи свою частину заздалегідь визначеного злочинного плану, незважаючи на те, що у зверненні ДП «Укркомунобслуговування» від 01.11.2022 №408 згідно з вимогами ГК України відсутня інформація про істотні умови правочину з ТОВ «Сітігазсервіс», усвідомлюючи, що 03.11.2022 - останній день його повноважень на посаді, а відтак, у подальшому він не зможе надати згоду на укладення значного господарського зобов`язання між ДП «Укркомунобслуговування» і ТОВ «Сітігазсервіс», із метою розгляду звернення ОСОБА_18 від 01.11.2022 та забезпечення вирішення питання про надання такої згоди, видав наказ Мінрегіону №203, яким утворив робочу групу з розгляду вказаного звернення, якій доручив прийняти рішення про надання згоди на вчинення ДП «Укркомунобслуговування» господарського зобов`язання або відмови в наданні такої згоди за результатами розгляду звернення, а також, всупереч Положення про Мінрегіон та ГК України уповноважив державного секретаря Мінрегіону ОСОБА_16 оформити в установленому законодавством порядку від імені Мінрегіону рішення, прийняте робочою групою. Тобто, вказані дії, вірогідно, сприяли у майбутньому тому, що 16.11.2022 державний секретар ОСОБА_35 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», листом №7/21/12297?22 від імені Мінрегіону надав ДП «Укркомунобслуговування» дозвіл на укладення значного господарського зобов`язання з ТОВ «Сітігазсервіс», за умов, визначених робочою групою Мінрегіону.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає помилковими посилання апеляційної скарги ОСОБА_7 на те, що повідомлена ОСОБА_6 підозра за ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України є необґрунтованою.

Окрім цього, безпідставним є покликання апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на те, що у частині підозри за ч.4 ст.368 КК України матеріали клопотання не містять прямих доказів щодо участі ОСОБА_6 у попередній змові, наявності у нього умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе або інших осіб, факту того, що ОСОБА_6 отримував неправомірну вигоду у вигляді знижки на придбання об`єктів інвестування (квартир), так як на стадії досудового розслідування слідчий суддя не має вдаватися до оцінки отриманих слідством доказів та давати їм оцінку з точки зору допустимості та достатності. Повнота та всебічність проведеного розслідування теж не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при дослідженні обґрунтованості підозри.

Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що у кримінальному провадженні не було завдано збитків, не спростовує наявності обґрунтованої підозри, зокрема, враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінується закінчений замах на вчинення злочину.

Згідно із ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України із необхідністю доведення, що таке майно належить саме підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, а також, що існує ризик невиконання судового рішення у майбутньому в частині конфіскації як виду покарання. За таких обставин, безпідставним є посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на те, що слідчий суддя не врахував, що майно, набуте ОСОБА_6 за рахунок законних доходів до набуття статусу службової особи в розумінні ст.18 КК України.

Санкція ч.4 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відтак, ОСОБА_6 у випадку встановлення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч.4 ст.368 КК України, загрожує обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Із матеріалів справи, у тому числі з відомостей, відображених ОСОБА_6 у щорічній декларації за 2024 рік слідує, що у власності підозрюваного перебувають: квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) (т.1 а.с.39); кошти, розміщені на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк» (), в АТ «ОТП банк» (), в АТ «Державний ощадний банк України» (), в Erste bank (FN286283f, Graben 21, 1010 Vienna, Austria), в АТ «Сенс банк» () (т.1 а.с.41); цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) НОМЕР_9 , розміщені у депозитарній установі АТ «Ощадбанк» (т.1 а.с.88).

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, що це майно підлягає арешту на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 цього висновку не спростовують.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Положеннями ч.1, 3, 4 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Як вбачається із ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з актовим записом про шлюб №904 від 24.06.2005 ОСОБА_6 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 (т.1 а.с.90).

Із 31.05.2022 ОСОБА_8 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець. 14.06.2022 остання відкрила у АТ КБ «Приватбанк» () банківський рахунок IBAN: НОМЕР_8 .

Згідно з постановою Верховного Суду України від 13.06.2016 у справі №6-1752цс15 ФОП, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Отже, майно ФОП, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання зазначеного майна одним з подружжя для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано під час обрання способу поділу цього майна. Таким чином, майно ФОП може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним із подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним із подружжя.

Відтак, оскільки кошти на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_8 , відкритому на ім`я ОСОБА_8 у АТ КБ «Приватбанк» (), набуті нею у результаті здійснення підприємницької діяльності під час перебування у шлюбі з підозрюваним, а також її представником не надано доказів того, що організація діяльності ФОП здійснювалася виключно за рахунок приватних коштів ОСОБА_8 або її праці, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку, що на ці грошові кошти поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, а тому на нього можливо накласти арешт на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України.

За таких обставин, неспроможними є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_9 про те, що кошти на банківському рахунку IBAN: НОМЕР_8 є особистою приватною власністю ОСОБА_8 , а накладення арешту на таке майно - незаконним.

Положеннями ст.57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

У своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 зазначає, що згідно з Актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» від 27.09.2019 ОСОБА_8 набула 100% статутного капіталу товариства за договором дарування від 27.09.2019, тому це є приватною власністю останньої та не може бути предметом арешту задля забезпечення виконання можливого додаткового покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_6 .

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19, провадження №12-2гс21, учинення правочину з відчуження частки не має наслідком автоматичний перехід корпоративних прав від первісного власника до набувача. Договором може бути передбачено, що право власності на частку переходить до набувача з моменту підписання договору, однак для переходу володіння часткою є необхідним волевиявлення обох сторін щодо цього. Передання частки від учасника набувачу може бути, зокрема, кінцевим етапом виконання договору (наприклад, після сплати покупної ціни), що можливо значно пізніше від укладення зобов`язального договору. Відтак, акт приймання-передачі частки є документом, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки. Для передання частки у статутному капіталі товариства положеннями Закону №755-ІV передбачено нотаріальне засвідчення справжності підписів сторін на акті приймання-передачі частки. За загальним правилом ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 цієї статті ЦК України переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки; до передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Отже, як передання майна зазвичай розуміють надання набувачу можливості користування майном, здійснювати панування над ним, мати у своєму господарстві, володіти майном. Тому як передання частки у статутному капіталі товариства слід розуміти надання набувачу можливості здійснювати права учасника товариства. За законодавством, яке діяло до набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», дії учасника та особи, якій передається частка у статутному капіталі товариства, полягали в доведенні ними до відома товариства їх волевиявлення про передання частки. Таке волевиявлення могло міститися, зокрема, в заяві учасника товариства та особи, якій передається частка (набувача), або могло бути доведено до відома товариства іншим чином. Унаслідок доведення до відома товариства волевиявлення учасника товариства та набувача про передання частки відбувалася зміна у складі учасників. На підставі такого волевиявлення товариство в особі загальних зборів було зобов`язано прийняти рішення про внесення змін до статуту товариства та здійснити державну реєстрацію таких змін і зміни складу учасників. Загальні збори мали прийняти рішення про внесення змін до статуту за участі набувача частки, а не за участі колишнього учасника, який передав частку набувачу. При цьому загальні збори не повинні були приймати рішення про виключення учасника зі складу учасників, про вступ або надання згоди на вступ набувача до складу учасників, про прийняття набувача до складу учасників товариства тощо.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_9 надав тільки Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» від 27.09.2019, колегія суддів вважає недоведеним факт того, що внаслідок учинення правочину з відчуження частки у статутному капіталі до ОСОБА_8 перейшли корпоративні права від попереднього власника, а саме, що вона набула 100% статутного капіталу ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП».

У зв`язку з наведеним колегія суддів відхиляє вищевказані доводи апеляційної скарги представника.

Положеннями ч.3 ст.96 ЦК України передбачено, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відтак, враховуючи, що майно товариства з обмеженою відповідальністю належить саме товариству як юридичній особі, а не його учасникам, що ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» не має відношення до цього кримінального провадження, колегія суддів вважає слушними посилання апеляційної скарги ОСОБА_9 на безпідставність накладення арешту на: цінні папери, розміщені на банківському рахунку у цінних паперах НОМЕР_3 , який відкритий ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» () в АТ «Перший український міжнародний банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками; цінні папери на рахунках у цінних паперах, які відкриті у ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (), у ТОВ «Фондова компанія «ДАЛІЗ-ФІНАНС» () із забороною видаткових операцій за рахунками; цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) НОМЕР_7 , які належать ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» ().

Із положень ст.1 Протоколу 1 до Конвенції вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п.69, 73 рішення ЄСПЛ від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

Оскільки досудове розслідування здійснюється, у тому числі, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.4 ст.368 КК України, слід визнати, що арешт вищенаведеного майна забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власників.

Тому неспроможним є посилання апеляційної скарги ОСОБА_7 на те, що слідчий суддя залишив поза увагою розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, адже арештоване майно має законне походження, а відтак, накладення арешту на нього є не співрозмірним та непропорційним.

За вказаних обставин апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати у частині накладення арешту на: цінні папери, розміщені на банківському рахунку у цінних паперах НОМЕР_3 , який відкритий ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» () в АТ «Перший український міжнародний банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками; цінні папери на рахунках у цінних паперах, які відкриті у ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (), у ТОВ «Фондова компанія «ДАЛІЗ-ФІНАНС» () із забороною видаткових операцій за рахунками; цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) НОМЕР_7 , які належать ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (), постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання в цій частині та в решті ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу представника - без задоволення.

Керуючись ст.404, 405, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 червня 2025 року скасувати в частині накладення арешту на:

- цінні папери, розміщені на банківському рахунку у цінних паперах НОМЕР_3 , який відкритий ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» () в АТ «Перший український міжнародний банк» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- цінні папери на рахунках у цінних паперах, які відкриті у ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» (), у ТОВ «Фондова компанія «ДАЛІЗ-ФІНАНС» () із забороною видаткових операцій за рахунками;

- цінні папери з міжнародним ідентифікаційним номером (ISIN) НОМЕР_7 , які належать ТОВ «АМ ПРОПЕРТІ ГРУП» ().

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання у вказаній частині.

У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4