Справа №333/3300/25
Провадження № 1-кс/333/1405/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002582, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням про арешт майна. Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

У провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження №0002582, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12.04.2025, приблизно о 20 годині, ОСОБА_4 , молодший інспектор ВЗРСМ ГУНП в Запорізькій області, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Прибережна автомагістраль, поблизу автосалону «Nissan», відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung», який належить ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану.

13 квітня 2025 року, в ході проведення огляду місця події, тимчасово вилучено куртку синього кольору з пошкодженнями, яка належить ОСОБА_4 та фрагмент куртки синього кольору, та поміщено для зберігання до камери зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Постановою слідчого вказані речі приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Куртка синього кольору з пошкодженнями та фрагмент куртки синього кольору належать ОСОБА_4 , молодшому інспектору ВЗРСМ ГУНП в Запорізькій області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладення арешту на куртку синього кольору з пошкодженнями, яка належить ОСОБА_4 та фрагмент куртки синього кольору, необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових процесуальних дій, таких як судової трасологічної експертизи. Збереження вказаних речей в тому ж стані, в якому вони залишились після вчинення злочину мають суттєве значення для кримінального провадження.

Більш того, вказані речі зберегли на собі слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення їх збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після вчинення злочину, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного слідчий просить слідчу суддю накласти арешт на куртку синього кольору з пошкодженнями та фрагмент куртки синього кольору, які належать ОСОБА_4 , молодшому інспектору ВЗРСМ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий не з`явився, у відповідній заяві просив розглянути клопотання за його відсутності, на його задоволенні наполягає.

Особа, у якої вилучено вищевказані речі ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи обізнаний. Його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що 12.04.2025 р. на спецномер 102 надійшло повідомлення про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ст. 186 КК України.

13.04.2025 р. в ході перевірки вищевказаного повідомлення проведено огляд місця події, під час якого тимчасово вилучено куртку синього кольору з пошкодженнями, яка належить ОСОБА_4 та фрагмент куртки синього кольору, та поміщено для зберігання до камери зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Мелітополі.

13.04.2025 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені відомості за №0002582 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Орган досудового розслідування - перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі.

Постановою уповноваженого слідчого вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

У встановлені законодавством строки слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про арешт зазначеного вище вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи суть та конкретні обставини вищевказаного злочину, за версією органу досудового розслідування, слідча суддя погоджується, що вилучені під час огляду місця події, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на те, що наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще здійснюється, і з вилученими речовими доказами ще не проведені необхідні слідчі дії, слідча суддя дійшла висновку, що з метою їх збереження доцільно накласти на них арешт. В свою чергу не накладення арешту на виявлені та вилучені органом досудового розслідування докази, може призвести до їх знищення, приховання, тобто втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні. Встановлені слідчим суддею обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника вилученого майна з метою забезпечення кримінального провадження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчою суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні №0002582, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.04.2025 р. під час огляду місця події, а саме, на куртку синього кольору з пошкодженнями та фрагмент куртки синього кольору, які належать молодшому інспектору ВЗРСМ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя: ОСОБА_1