Номер провадження: 11-сс/813/1463/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2023 року,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на те, що подана ОСОБА_8 до прокуратури заява названа нею як заява про вчинення кримінального правопорушення та містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя зазначив, що підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого вноситься до ЄРДР.

Окрім цього, слідчий суддя зазначив, що заявницею не було підтримано вимоги скарги та не надано копії заяви про вчинення кримінальних правопорушень, яку було подано до Одеської обласної прокуратури.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просять її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати внести до ЄРДР відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.15, ч.2 ст.115, ст.356, ст.ст. 364-367, ст.382, ст.ст.396-400 КК України щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших осіб.

В обґрунтування вимог скарги, апелянти вказують, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону.

Апелянти також вказують, що слідчий суддя та уповноважені особи Одеської обласної прокуратури грубо порушують вимоги матеріального та процесуального права; без врахування, що вимоги ст.ст. 214-216 КПК України зобов`язують посадових осіб національної поліції вносити відомості до ЄРДР за заявою про кримінальні правопорушення.

Окрім цього апелянти зазначають, що фактично з 15.05.2023 року провадження по факту крадіжки, шахрайства, мародерства, не розглядається належним чином, та бездіяльність виразилась у не розгляді скарг, проваджень за ч.2 ст.115 КК України.

Одночасно, апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Учасники провадження, будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останні, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилися, колегія суддів оцінює таку позицію учасників провадження, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується строку звернення скаржників з апеляційною скаргою, колегією суддів встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику скаржника, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно оскарженої ухвали вбачається, що розгляд скарги слідчим суддею 13.07.2023 року здійснено без участі скаржників, відповідно до супровідного листа копія ухвали судом надсилалась на поштові адреси ОСОБА_8 та Одеської обласної прокуратури, однак не вбачається належної інформації щодо отримання адресатами вказаної кореспонденції, оскільки рекомендовані повідомлення із підписом адресатів про отримання відсутні.

Наявні на супровідному листі підписи від 13.07.2023 року не надають можливості ідентифікації суб`єктів, якими вони були поставлені та з них не вбачається про отримання цієї кореспонденції.

13.07.2025 року через відділення «Укрпошти» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу із долученими документами, яка надійшла та була зареєстрована апеляційним судом 18.07.2025 року.

За таких обставин, з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК, з метою забезпечення апелянтам права доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів враховує, що апеляційну скаргу подано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з яких ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скарга до місцевого суду не подавалась, а вимоги апеляційної скарги не зовсім узгоджуються із вимогами скарги, що була предметом розгляду слідчим суддею, однак враховуючи, що апеляційна скарга подана спільно вказаними особами разом із скаржниками ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та колегією суддів встановлено не дотримання кримінального процесуального закону при розгляді скарги та підстави для безумовного скасування оскарженої ухвали, за таких обставин апеляційна скарга підлягає розгляду.

Відповідно до вимог ст.2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб пов`язану невнесенням відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР визначені положеннями ст.ст. 214, 303, 304 КПК.

Статтею ст.214 КПК передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.2 ст.306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч.3 ст.306 КПК).

Під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону.

Із оскарженої ухвали вбачається, що при розгляді скарги, слідчим суддею не визначено належним чином коло суб`єктів звернення.

Так, слідчий суддя здійснював розгляд скарги ОСОБА_8 , в той час як із скарги вбачається, що її було подано одночасно трьома особами, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Водночас, як вбачається з матеріалів судової справи та змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя розглянув скаргу без участі ОСОБА_8 , зазначивши, що заявниця у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена, про що свідчать довідки про доставку повідомлень у додаток «Viber».

Однак, зазначені слідчим суддею обставини не підтверджуються матеріалами справи, оскільки відсутнє підтвердження про належне сповіщення ОСОБА_8 про виклик її в судове засідання на 13.07.2023 року, коли було розглянуто скаргу та постановлено оскаржену ухвалу.

Із довідок про доставку смс-повідомлень від 27.06.2023 року та 30.06.2023 року вбачається, що виклики були здійснені судом лише на 30.06.2023 року та на 06.07.2023 року (а.с.14, 15).

Підтвердження про направлення повідомлення суду від 06.07.2023 року та отримання ОСОБА_8 в матеріалах справи відсутнє (а.с.12).

Інші скаржники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання місцевого суду не викликались.

Таким чином, матеріали судової справи не містять підтвердження про повідомлення скаржників про дату, час та місце розгляду їх скарги, що свідчить про незабезпечення права скаржників на участь при розгляді скарги, яке регламентоване положеннями ч.3 ст.306 КПК.

Таким чином, розглянувши скаргу без виклику та без участі осіб, які її подали, слідчим суддею допущено істотні порушення вимог КПК, а тому доводи апелянтів про порушення їх прав, є слушними.

Відповідно до положень ст.2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Окрім цього, колегією суддів встановлено, що слідчим суддею не вирішено питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності вказаних в скарзі осіб (про що скаржники заявляли в пункті четвертому поданої скарги), але скарга розглянута по суті, що також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів також звертає увагу, що слідчим суддею мало бути чітко встановлено та перевірено суб?єктів бездіяльність яких оскаржується в порядку ст.303 КПК.

Із змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчим суддею перевірялась бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, однак не надано оцінки тому, що у скарзі окрім Одеської обласної прокуратури, також вказувалось про бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Одеській області та ГУНП в Київській області.

Проте, вказаним доводам слідчим суддею оцінки надано не було.

Водночас, з оскарженої ухвали вбачається зазначення слідчим суддею суперечливих даних, оскільки в абзаці дев`ятому мотивувальної частини ухвали вказано, що заявницею не надано копії заяви про вчинення кримінальних правопорушень, яку було подано до Одеської обласної прокуратури, тобто слідчим суддею встановлена її відсутність, що відповідно перешкоджає ознайомитись із її змістом.

Натомість, в абзаці чотирнадцятому мотивувальної частини ухвали слідчий суддя, вказує, що подана ОСОБА_8 до прокуратури заява названа нею як заява про вчинення кримінального правопорушення та містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, за викладених заявником обставин.

Тому, залишається незрозумілим яким чином слідчий суддя здійснив аналіз змісту заяви про скоєння кримінального правопорушення, якщо одночасно констатував відсутність цієї заяви в матеріалах скарги та не долучення її скаржниками.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала, як необґрунтована підлягає скасуванню в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про призначення нового розгляду скарги в місцевому суді, іншим слідчим суддею.

Керуючись вимогами ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали задовольнити та поновити строк на апеляційне скарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, ГУНП в Одеській області та ГУНП в Київській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за їх заявою, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4