УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0000019 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що невстановлені особи, на території Одеської області здійснюють збут незаконно виготовлених підакцизних товарів шляхом організації мережі АЗС.

Окрім цього, встановлено, що на території Одеської області здійснюють господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним на автозаправних станціях під брендом «Petromol» підприємства ТОВ «Топгрупп» () та ТОВ «Толар-Групп» (). Вказані товариства підконтрольні фактичному власнику мережі АЗС «Petromol» громадянину Р.Болгарія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також посадовим особам ТОВ «Топгрупп», які здійснюють свою діяльність з приховуванням фактичних доходів і ухиленням від сплати податків.

За наявною інформацією, в листопаді-грудні 2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним вищевказаним юридичним особам в тому числі за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Крайня, 83.

Проте, станом на теперішній час на автомобільних заправних станціях «Petromol», розташованих за вищевказаними адресами, і надалі здійснюється роздрібна торгівля пальним за відсутності ліцензій на право провадження такої діяльності.

Детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області в ході обшуку від 08.04.2025 за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Крайня, 83, у тому числі встановлено автомобіль DAF д.н.з. НОМЕР_1 , полупричіп-цистерна НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , що безпосередньо мав намір на вивантаження імпортованого газу скрапленого нафтового (код ).

Зокрема, показами свідка ОСОБА_5 від 08.04.2025 встановлено, що будучи водієм ТОВ «М ОЙЛ ТРЕЙД» () за вказівкою службових осіб зазначеного підприємства, 08.04.2025 відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 000028753 від 08.04.2025 здійснив завантаження на території ДП «Ренійський морський торговельний порт» () імпортованого газу скрапленого нафтового, об`ємом 36 431,55 дм3 у автомобіль DAF д.н.з. НОМЕР_1 , полупричіп-цистерна НОМЕР_2 та направився на автозаправну станцію під брендом «Petromol», що знаходиться за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Крайня, 83 з метою вивантаження палива (газу) на зазначеній АЗС та надав копії підтверджуючих документів, а саме: товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 000028753 від 08.04.2025.

Відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 000028753 від 08.04.2025 вантажовідправником нафтопродукту газу вуглеводного скрапленого (код ) являється ТОВ «М ОЙЛ ТРЕЙД» (), вантажоодержувачем ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» () у пункті навантаження: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, пункт розвантаження: м. Львів, вул. Конюшинна, 14. Прийняв водій ОСОБА_5 автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_1 , полупричіп-цистерна НОМЕР_2 .

Вищевказане свідчить, що ТОВ «М ОЙЛ ТРЕЙД» () в супереч діючого законодавства України вчиняють дії направлені на незаконну торгівлю пальним на автомобільних заправних станціях «Petromol» за відсутності ліцензій на право провадження такої діяльності.

Разом з цим, встановлено, що для ведення бухгалтерського обліку, зберігання первинної фінансово-господарської документації, чорнових записів тощо, використовуються приміщення, розташовані за адресою проживання директора та засновника ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» (), а саме: м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 17, кв. 67.

У ході обшуку, проведеного 06.05.2025 за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 17, кв. 67, виявлено та вилучено:

1) Чорнові записи на 3 арк.;

2) Грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро;

3) Грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро;

4) Грошові кошти у розмірі 69 800 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 задоволено та накладено арешт на речі, вилучені під час обшуку 06.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме чорнові записи на 3 арк.; грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро; грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро; грошові кошти у розмірі 69 800 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.07.2025 задоволено частково апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, якою накладено арешт на майно, яке вилучене 06.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої, клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 повернути прокурору, для усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали. Строк для усунення недоліків встановлено в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Вказана ухвала Одеського апеляційного суду отримана Одеською обласною прокуратурою 13.08.2025 за вх. №52243-25.

Процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 задоволено та накладено арешт на речі, вилучені під час обшуку 06.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме чорнові записи на 3 арк.; грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро; грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро; грошові кошти у розмірі 69 800 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США.

Ухвалою колегії судді Одеського апеляційного суду від 23.07.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, якою накладено арешт на майно, яке вилучене 06.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 повернуто прокурору, для усунення недоліків.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89,94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Вилучені під час обшуку чорнові записи, які оглянуті детективом 05.08.2025 року, містять структуровану інформацію у вигляді таблиць та рядкових переліків, що можуть підтвердити та/або спростувати відомості відносно переміщення грошових коштів як оплати за надані послуги, а тому мають пряме відношення до предмету досудового розслідування розпочатого за фактом незаконного збуту незаконновиготовлених підакцизних товарів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, то слідчий суддя враховує наступне.

Зазначені грошові кошти мають ознаки майна (доходів), що могли бути отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Доводи представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що вилучені грошові кошти отримані легально та є накопиченнями родини, враховуючи, що ОСОБА_7 здійснює значну готівкову діяльність та отримує високий дохід як від заробітної плати, так і від підприємницької діяльності, операції з продажу автомобілів у період 20202023 років, не можуть слугувати підтвердженням законності вилучених грошових коштів з огляду на значний проміжок часу. Надані довідки щодо доходів не підтверджують факту обготівкування зазначених коштів, а причинно-наслідковий зв`язок між отриманими доходами та вилученими грошовими коштами відсутній, що обґрунтовує необхідність накладення арешту з метою належної фіксації та збереження майна.

Тому наразі, на думку слідчого судді, не можна достеменно стверджувати, що грошові кошти вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , не отримані від кримінально-протиправної діяльності. Їх зв`язок із вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України, підлягає перевірці з боку органу досудового розслідування, а тому арешт такого майна є виправданий.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки зазначені в ухвалі Одеського апеляційного суду про повернення клопотання прокурору усунуті, тому захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час обшуку 06.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Чорнові записи на 3 арк.;

2) Грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро;

3) Грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро;

4) Грошові кошти у розмірі 69 800 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном власниками та іншими особами до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на детективів ТУ БЕБ в Одеській області у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1