Справа № 357/8286/25
У Х В А Л А

13.06.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у підготовчому судовому засіданні судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підстав для прийняття рішень по справі, передбачених п. п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що в даній справі є достатньо підстав для її розгляду в судовому засіданні, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які вважають за можливе призначити справу до розгляду судом одноособово у відкритому судовому засіданні, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд справи, який проводити судом одноособово у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 було застосовано застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином по 19 червня 2025.

У межах продовженого строку тримання під вартою обвинувачених судовий розгляд не може бути закінчений з огляду складність та обсяги справи.

За таких обставин прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор вважає, що строк запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, оскільки встановлені раніше ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Обґрунтовуючи ризик переховування обвинувачених ОСОБА_4 від суду, прокурор посилається на ту обставину, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 , наслідків спонукатиме його змінювати місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Як на обставину, яка свідчить про існування зазначеного ризику прокурор посилаються на те, що за місцем реєстрації у обвинуваченого відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті які є не стали перешкодою від вчинення кримінальних правопорушень, а також останній не працевлаштований.

Обґрунтовуючи ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, прокурор посилаються на ту обставину, що ОСОБА_4 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Обґрунтовуючи ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор посилаються на ту обставину, що оскільки на даний час в ході досудового розслідування не встановлено джерела надходження психотропних речовин ОСОБА_4 , та повне коло осіб з якими останній досяг домовленостей на збут психотропних речовин, що поставить під загрозу викриття усіх причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення.

- Обґрунтовуючи ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор посилаються на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого злочину, що створює передумови для вчинення ним нових злочинів. Вищевказане свідчить про злочинну схильність та вперте небажання останнього стати на шлях виправлення що дає підстави вважати, що перебуваючи не під вартою ОСОБА_4 буде продовжувати свою злочинну діяльність.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти продовження запобіжного заходу заперечують, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, з огляду на відсутність заявлених прокурором ризиків, а також недоведеність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд виходь з наступного.

Як видно з ухвали слідчого судді від 23.04.2025 за змістом попереднього клопотання про застосування запобіжного заходу за твердженням слідства у справі мали місце ризики вчинення дій, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177КПК України. Водночас в ході розгляду клопотання, слідчим суддею не було відстановлено наявності ризику вчинення дій, передбачених ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення з висновком слідчого судді погодилася.

Водночас, заявляючи клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор знову стверджує про наявність указаного ризику, не наводячи жодної нової обставини, яка б свідчила про його виникнення.

Таки чином клопотання прокурора в цій частині є надуманими та необґрунтованим.

При цьому суду погоджується та розцінює такими, що є обґрунтованими твердження прокурора, що усвідомлення обвинуваченими, у разі доведеності його винуватості, настання несприятливих наслідків у вигляді тяжкого покарання певною мірою може спонукати його змінювати місце проживання та ухилятись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також суд констатує, що досудове розслідування у справі завершене. Прокурором суду не надано даних, що органами досудового розслідування продовжуються слідчі чи розшукові дії в рамках даного чи іншого провадження, направлені на встановлення джерела надходження психотропних речовин ОСОБА_4 , та повне коло осіб з якими останній досяг домовленостей на збут психотропних речовин. За таких обставин твердження прокурора, що перебування обвинуваченого не під вартою поставить під загрозу викриття усіх причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення не обґрунтовано жодною обставиною а отже є безпідставним та надуманим.

Хоча прокурором не наведено жодної обставини, які б свідчили про високу ймовірність існування ризику вчинення обвинуваченим незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні, суд з огляду на характер кримінального правопорушення допускає, що існує певний ризик можливого вчинення таких дій.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має сім`ю та не проживає за місцем реєстрації а навпаки проживає в м. Узині Київської області в житлі дружини. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки - одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, проживає за рахунок надання послуг вантажника, раніше не судимий.

Враховуючи наведені вище обставини суд дійшов висновку, що підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на стадії судового розгляду немає.

Водночас з урахуванням наявності ризику вчинення дій , передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України суд дійшов переконання про необхідність зміни обвинуваченим застосованого запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло.

Керуючись ст. ст. 314-316, 334, 371, 372 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 24.06.2025 року о 15 год. 00 хв.

Судовий розгляд проводити судом одноособово, з участю прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Досудову доповідь у справі не складати.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому задовольнити частково.

У продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом по 13 серпня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до суду

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у справі;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Строк дії покладених обов`язків по 13 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, на території якого проживає обвинувачений та яка виконується в порядку, передбаченому ст. 202 КПК України.

Контроль за виконанням покладених на останнього обов`язків покласти на відповідну службу Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, на території обслуговування, якого обвинувачений проживає.

Ухвала в частині запобіжного заходу тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.06.2025 о 9 год. 20 хв.

СуддяОСОБА_6