Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2184/25
номер провадження 1-кс/695/631/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

представника володільця адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000252 від 17.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна та дозвіл на його реалізацію у кримінальному провадженні № 0000252 від17.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

17.05.2025 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, було зупинено транспортний засіб марки УАЗ модель 2206, державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події в с. Бубнова Слобідка Золотоніського району, в середині транспортного засобу знаходилась свіжо виловлена риба в кількості: лящ - 75 шт., карась - 7 шт., та одна мисинова сітки, вічко 90x90мм, довжиною 50 м.

На місце події була відразу направлена слідчо-оперативна група Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального проступку та вилучення речових доказів.

Дізнавачем сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , в період часу з 11 год. 30 хв. по 11 год. 40 хв. в адміністративних межах Бубнівська Слобідка Золотоніського району Черкаської області, згідно даних геолокації (49.7066017, 31.7023802) проведено огляд місця події, під час якого було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в транспортному засобі марки «УАЗ» модель 2206, державний номерний знак « НОМЕР_1 », знаходилася свіжовиловлена риба та одна мисинова сітка. Під час огляду місця події було виявлено та вилучено:

- свіжо виловлену рибу, а саме: риба виду лящ - 75 шт., карась - 7 шт., яку належним чином опечатано;

-мисинову сітку у кількості 1шт., вічко 90x90 мм, довжиною 50 м, яку поміщено до поліетиленового мішка та опечатано відповідною биркою з пояснювальним написом дізнавача та підписами всіх учасників;

-транспортний засіб марки «УАЗ» модель 2206, державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Вилучена риба, як продукт, який піддається швидкому псуванню, 17.05.2025 року була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_7 (накладна ТОВ «Рибколгосп» № 90 від 17.05.2025 року).

За даним фактом 17.05.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

17.05.2025 року постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ОСОБА_6 вилучене в ході огляду місця події майно та риба визнано речовими доказами.

За таких обставин прокурор просить суд накласти арешт на вилучені предмети та рибу, надати дозвіл на реалізацію риби.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягав з підстав, які вказані у письмовому варіанті.

Володілець майна ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на автомобіль, пояснивши, що власником автомобіля є ОСОБА_8 , який дав йому транспортний засіб у користування. Рибу із сіткою він знайшов у лісі та віз до сільради, щоб здати на потреби ЗСУ.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного та повідомив, що підстави для накладення арешту на транспортний засіб відсутні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, виходить з наступного.

У провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000252 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Із наданих до клопотання матеріалів вбачається, що в ході огляду місця події було виявлено та вилучено сітку, автомобіль та свіжовиловлену рибу.

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 17.05.2025 року вказані у клопотанні про арешт майна речі та рибу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000252 за ч. 1 ст. 249 КК України.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що вилучене в ході огляду по зазначеному кримінальному провадженню відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вимогами ч. 5 ст. 173 КПК України визначено, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Вилучена в ході огляду місця події риба, набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України.

У свою чергу, санкцією ч. 1 ст. 249 КК України передбачено покарання у вигляді від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на до трьох років.

Приймаючи до уваги те, що вилучені в ході огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню сітка та риба відповідають критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на них є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вимогами ч. 5 ст. 173 КПК України визначено, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Таким чином, вказані речі можуть бути знаряддям злочину чи є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення та містять ознаки речових доказів і саме з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, а також можливості проведення із ним необхідних слідчих дій та з метою запобігання можливості його псування за доцільне накладення арешту та надання дозволу на реалізацію незаконно добутої риби.

Щодо накладення арешту на автомобіль марки «УАЗ-2206», д.н.з. « НОМЕР_2 », слідчий суддя зазначає про наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки «УАЗ-2206», д.н.з. « НОМЕР_2 » є ОСОБА_8 .

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно, як на підставу для накладення арешту, прокурор вказує тільки про необхідність збереження речових доказів та запобігання відчуженню майна.

Однак, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи, що підозра у кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, органи досудового розслідування мали достатньо часу для проведення необхідних слідчих дії із вказаним транспортним засобом, зокрема останній був оглянутий працівниками поліції під час огляду місця події, результати огляду зафіксовані у протоколі огляду місця події, а про необхідність додаткових слідчий дій із вказаним транспортним засобом органами досудового розслідування повідомлено не було, а тому вважає що, прокурором не доведено, що відносно транспортного засобу може в майбутньому виникнути необхідність додаткового огляду чи проведення з ним експертиз.

Оскільки стаття Кримінального кодексу України, за якою проводиться досудове розслідування не передбачає конфіскації майна, чи вилучення предметів вчинення кримінального правопорушення, відомості про необхідність проведення із вказаним транспортним засобом додаткових слідчих дій не надані, а ризики, встановлені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України не доведені, відтак у цій частині клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зважаючи на викладене клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

У кримінальному провадженні № 0000252 від 17.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, накласти арешт на мисинову сітку, вічко 90х90 мм, довжиною 50 м та на набуту в результаті вчинення кримінального правопорушення рибу виду: лящ - 75 шт., карась - 7 шт., що була вилучена 17.05.2025 під час огляду місця події на території в адміністративних межах с. Бубнівська Слобідка Золотоніського району Черкаської області (дані геолокації 49.7066017, 31.7023802).

Дозволити у порядку встановленому чинним законодавством реалізацію риби виду: лящ - 75 шт., карась - 7 шт., що була вилучена 17.05.2025 під час огляду місця події на території в адміністративних межах с. Бубнівська Слобідка Золотоніського району Черкаської області (дані геолокації 49.7066017, 31.7023802).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1