Провадження № 1-кс/344/5621/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001339 від 12.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор подав до суду клопотання, в обґрунтування якого посилається на те, що 12.08.2025 приблизно о 17 год 10 хв, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 , рухався прибудинковою територією будинку 112г, що по вулиці Галицька, в м. Івано-Франківську, зі сторони вулиці героїв Волновахи, у напрямку до вулиці Тролейбусна, вчинив наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раптово вибіг на проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля з-за припаркованих по праву сторону автомобілів, поза межами пішохідного переходу. В результаті наїзду ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів першої,четвертої, п`ятої плюсневих кісток лівої стопи зі зміщенням відламків та був доставлений в КНП «ОДКЛ ІФ ОР ».

12 серпня 2025 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 та того ж дня автомобіль марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та після вилучення зберігається на території спецмайданчика ГУНП в Івано-Франківській області.

У кримінальному провадженні необхідно провести інженерно-транспортну експертизу дослідження технічного стану транспортного засобу марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 , що потребує безпосереднього дослідження транспортного засобу.

Встановлено, що власником автомобіля марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

Прокурор в судове засідання не прибув, разом із клопотанням подав заяву про проведення засідання у його відсутності.

Власник майна у судове засідання не прибув, подав до суду заяву за змістом якої просив про розгляд справи у її відсутності, проти клопотання не заперечує, окрім заборони користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Автомобіль марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 , було вилучено під час проведення огляду місця події 12.08.2025, згідно постанови слідчого від 12.08.2025 року визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

А в частині 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено, що автомобіль марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність у накладені на нього арешту з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Отже, з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 який перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Підстав для заборони чи обмеження права користування автомобілем слідчим суддею із клопотання прокурора не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною на відчуження та розпорядження, на автомобіль марки Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 який вилучений 12.08.2025 під час огляду місця події, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1