УХВАЛА

3 червня 2025 року

м. Київ

справа № 161/2837/20

провадження № 51-2026 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши підписану захисником ОСОБА_4 касаційну скаргу на ухвалу Волинського апеляційного суду від 6 травня 2025 року стосовно ОСОБА_5 ,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, частин 4-6 цієї норми процесуального права.

Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції (далі - Суд) перевіряє правильність застосування норм права, не ревізує повноти розгляду справи й установлених фактичних обставин кримінального провадження; уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438цього Кодексу.Також за правилами ст. 427 КПК до поданої скарги додаються копії оспорюваних рішень, засвідчені належним чином, та копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання учасникам судового провадження.

Таке було залишено поза увагою при зверненні до Верховного Суду.

Як відображено у поданій скарзі (перша сторінка), скаржником є засуджений ОСОБА_5 , однак замість нього скаргу підписано електронним підписом ОСОБА_4 , котрий її подав. Такі розбіжності перешкоджають безспірно визначити конкретну особу учасника кримінального провадження, який оскаржує ухвалу, а отже, і додержанню ст. 436 КПК при прийнятті рішення за наслідками розгляду касаційної скарги.

За змістом касаційної скарги, у ній її автор просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Однак, заперечуючи законність згаданого рішення скаржник не наводить у розрізі статей 84-86, 91, 94, 404, 405, 412, 419 КПК доводів на підтвердження того, що під час здійснення апеляційного провадження суд допустив такі порушення, котрі є істотними і перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити рішення, яке відповідає ст. 370 цього Кодексу. Натомість у поданій скарзі мотиви незгоди з ухвалою переважно зводяться до цитування положень окремих норм процесуального права, загальних категоричних тверджень про недодержання їх та передчасність висновків суду.

Крім того, скаржник ставить під сумнів установлені фактичні обставини кримінального провадження, що не належить до предмета перевірки за касаційною процедурою згідно зі ст. 433 КПК.

Отже, заявлену вимогу про скасування оспорюваної ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанціїне аргументовано.

Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 50 вказаного Кодексу, правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 18 листопада 2019 року (справа № 648/3629/17), у випадку звернення захисником зі скаргою, окрім ордеру, він має надати копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, тобто документ, передбачений п. 1 ч. 1 згаданої статті. Однак цього не було виконано.

Також до касаційної скарги додано копії судових рішень, які не оформлені належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

При скеруванні скарги через підсистему «Електронний кабінет» було залишено поза увагою те, що її функціонування у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства. Згідно зі ст. 35 КПК, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів.

Частиною 6 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Тому, якщо зі скаргою звертається захисник, він зобов`язаний надати докази надсилання відповідних копій касаційної скарги з додатками іншим учасникам провадження, чого не було враховано.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу, підписану захисником ОСОБА_4 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 6 травня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3