Справа № 191/2100/25
Провадження № 1-кс/191/550/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000542 від 30.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000542 від 30.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

У клопотанні зазначається, що 02.05.2025 р. слідчим суддею Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №191/2100/25 винесено ухвалу, якою накладено арешт у вигляді заборони на відчуження, володіння, користування та розпорядження на фрагменти пиляної деревини об`ємом 64 куб.м, що були вилучені відповідно до протоколу огляду від 29.04.2025 року, з визначенням місця зберігання на території Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Зазначений арешт обмежує права та інтереси ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині володіння та розпорядження належним йому майном та підлягає скасуванню. Заявник набув права власності на арештоване майно у спосіб не заборонений законом.

29.04.2025 р. ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) виписаний заявнику ОСОБА_5 рахунок на оплату товару дрова твердих порід на загальну суму 57750,00 грн. Заявником прийнята пропозиція та на підставі зазначеного рахунку здійснено оплату, шляхом перерахування на поточний рахунок ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 57750, 00 грн. з призначенням платежу - за дрова паливні, зг. рах. від 29.04.25 р. Без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № P4MB-5330-AC2B-CC7P від 29.04.2025 р.

30.04.2025 р. ОСОБА_7 виписаний ОСОБА_5 рахунок на оплату товару дрова твердих порід на загальну суму 52500,00 грн. ОСОБА_5 прийнята пропозиція та на підставі зазначеного рахунку здійснено оплату, шляхом перерахування на поточний рахунок ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 52500,00 грн. з призначенням платежу за дрова паливні, зг. рах. від 30.04.25 р. Без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією № 6PX2-27EX-2B14-0T A1 від 30.04.2025 р.

У подальшому товар був прийнятий у власність ОСОБА_5 та переданий до перевезення вантажним транспортом до м. Запоріжжя, однак був затриманий працівниками поліції з подальшим накладанням на нього арешту у кримінальному провадженні №0000542, внесеного до ЄРДР 30.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Процесуальний статус заявника у зазначеному кримінальному провадженні не визначений, при цьому по кримінальному провадженню не здійснюється ніяких процесуальних дій, так як фактично відсутній склад кримінального правопорушення, а відповідно арешт не виконує мети кримінального судочинства. Більш того, арештоване майно зберігається просто неба, неналежні умови його зберігання заподіють йому шкоду і призведуть до зниження його якості або взагалі знищенню.

Таким чином, заявник, як власник майна, не може реалізувати своє право власності в повному обсязі через існування арешту. Тому адвокат просить винести ухвалу про скасування арешту у вигляді заборони на відчуження, володіння, користування та розпорядження на фрагменти пиляної деревини об`ємом 64 куб.м, що були вилучені відповідно до протоколу огляду від 29.04.2025 року, з визначенням місця зберігання на території Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, накладеного ухвалою від 02.05.2025 р. слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №191/2100/25, та передати на зберігання ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) фрагменти пиляної деревини об`ємом 64 куб.м, що були вилучені відповідно до протоколу огляду від 29.04.2025 року.

У судове засідання заявник не з`явився, представник заявника просив розглянути справу без їх участі на підставі документів, наявних в матеріалах справи, та задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна, посилаючись на те, що досудове розслідування в межах даного кримінального провадження триває, прокурором при скасуванні 07.07.2025 року постанови слідчого про закриття кримінального провадження звернуто увагу на ряд недоліків, що були допущені слідчим і які мають бути усунутими, у тому числі мають бути проведені експертизи.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до таких висновків.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.05.2025 року в межах розслідування кримінального провадження №0000542 від 30.04.2025 року накладено арешт, в тому числі, у вигляді заборони на відчуження, володіння, користування та розпорядження на фрагменти пиляної деревини об`ємом 64 куб.м, що були вилучені відповідно до протоколу огляду від 29.04.2025 року, з визначенням місця зберігання на території Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно зі ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 7,16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що в порушення ст. 174 КПК України, заявником не доведено належними доказами, що ОСОБА_5 являється власником пиляної деревини об`ємом 64 куб.м, на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді. Зокрема, надані рахунок на оплату від 29.04.25 року щодо 55 куб.м дров на 57750 грн. і платіжна інструкція №Р4МВ-5330-АС2В-СС7Р від 29.04.2025 року на суму 57750 грн. стосуються 55 куб.м дров, а вилучено було 64 куб.м дров.

Рахунок на оплату та платіжну інструкцію від 30.04.2025 року суд не бере до уваги, так як вони були здійснені вже після вилучення дров 29.04.2025 року, а відтак не стосуються цих дров.

Крім того, згідно з вказаними рахунком на оплату від 29.04.25 року і платіжною інструкцією від 29.04.2025 року постачальником був ФОП ОСОБА_6 , який інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має право виключно на роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний). Тобто ОСОБА_6 не мав законних підстав здійснювати продаж дров.

Також суд бере до уваги, що при допиті ОСОБА_8 в якості свідка 30.04.2025 року він не зазначав, що є власником вилучених дров. Пояснював, що між ним та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір про надання послуг відповідального зберігання, відповідно до якого він приймає на відповідальне зберігання матеріальні цінності ФОП ОСОБА_6 дрова паливні твердих порід. Указаний договір відповідального зберігання був наданий ним під час допиту. Жодних договорів, які б підтверджували право власності на вилучені дрова, слідчому судді не було надано.

Окрім цього, в межах кримінального провадження не проведено ряд слідчих дій, про які був зазначено прокурором у постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 07.07.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 травня 2024 року по справі №712/191/23 (Провадження № 51-3208 кмо 23) визначено, що ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000542 від 30.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 03.09.2025 року.

Суддя ОСОБА_1