Справа № 348/1839/18
Провадження № 11-кп/4808/313/25
Категорія ч.2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , на вирок Надвірнянського районного суду від 16 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Богородчанського районного суду від 20.01.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, який набрав законної сили 19.02.2020, звільнений 19.08.2021 року по відбуттю покарання, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_8 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Богородчанського районного суду від 20.01.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України більш суворим покаранням за даним вироком у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зараховано в строк відбуття покарання за даним вироком повністю відбуте покарання за вироком Богородчанського районного суду від 20.01.2020 року.

Зараховано в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 05.12.2019 по 19.03.2020 року з розрахунку один день за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання по даному кримінальному провадженню постановлено рахувати з 16.04.2025 року.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадене чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.

Обинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, крайній раз 27.06.2017 Надвірнянським районним судом за ч. 3 ст. 186 КК України, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та не погашену встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 05.12.2019 біля 16 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , будучи в стані наркотичного сп`яніння, маючи умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна, цілеспрямовано прийшов до території автостанції № 2, розташовується за адресою: вул. Княгині Ольги, м. Надвірна, Івано-Франківської області, де став спостерігати за водіями маршрутних автобусів.

Перебуваючи на території автостанції № 2, ОСОБА_8 побачив, що один із водіїв маршрутних автобусів залишив свій автомобіль без нагляду. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку будь якого чужого майна із цього маршрутного автобусу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 , скориставшись тим, ще його діями ніхто не спостерігає, а їх суть залишається таємною для інших пасажирів маршрутного автобусу, з корисливих спонукань, таємно, повторно шляхом вільного доступу зайшов у салон маршрутного автобусу Меrcedes модель Sрrinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Надвірна-Назавизів», де сівши на сидіння водія, знайшов у передніх лівих дверцятах автобуса викрав грошові кошти у сумі 241 гривню, що належать потерпілому ОСОБА_10 , після чого покинув автобус.

Однак, після заволодіння грошима, обвинуваченого ОСОБА_8 помітила ОСОБА_11 яка намагалася його зупинити. Проте ОСОБА_8 усвідомлюючи, що його злочинні дії були помічені, бажаючи досягти свого злочинного наміру до кінця, діючи умисно, відкрито, тримаючи при собі гроші, відбіг від місця скоєння злочину та з метою уникнення відповідальності, рухаючись по вул. Княгині Ольги у м. Надвірна Івано-Франківської області, намагаючись втекти від ОСОБА_11 , ОСОБА_8 був затриманий поблизу приміщення аптеки «Аптека», за адресою: майдан Шевченка 41 А/2, м. Надвірна, Івано-Франківської області потерпілим ОСОБА_10 , який відреагував на голосні крики про допомогу. При цьому обвинувачений викинув викрадені гроші неподалік себе на асфальт, та які були помічені та знайдені потерпілим ОСОБА_12 .

Таким чином ОСОБА_8 , вчинивши дії, розпочаті як крадіжка, виявлені іншою особою ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_13 , незважаючи на це, продовжив відкрито володіти чужим майном, таким чином вчиняючи грабіж, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг закінчити з причин, що не залежали його волі. Злочином завдано майнової шкоди на суму 241 гривню, яку відшкодовано в повному обсязі.

Своїми умисними діями, які виразились в закінченому замаху відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись із оскаржуваним вироком, обвинувачений ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення потерпілого та показання свідків, які не були допитані в судовому засіданні, при цьому вирок ґрунтується лише на поясненнях обвинуваченого та потерпілого.

Просить задовольнити апеляційну скаргу та викликати в судове засідання потерпілого, а також дослідити всі докази по цьому кримінальному провадженні.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що оскаржуваний вирок є немотивований, не зазначено, чому суд дав перевагу одних доказів над іншими, не взято до уваги показань самого обвинуваченого, не досліджено обставин пов`язаних з метою скоєння злочину, а саме мотивацію залишення викраденого майна на місці скоєного злочину.

Зазначає, що в даному випадку дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, саме як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Просить вирок Надвірнянського районного суду від 16.04.2025 року щодо ОСОБА_8 змінити, та шляхом зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити;

- прокурор проти апеляційних скарг захисника та обвинуваченого заперечила, просила вирок суду залишити без змін;

- потерпілий ОСОБА_10 вказав, що будь яких претензій до обвинуваченого у нього немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Ухвалений вирок судом першої інстанції в силу ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, і відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну й об`єктивну оцінку.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Доводи наведенні в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_14 з приводу того, що висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів є безпідставними.

У відповідності до положень ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог ч.1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на пояснення потерпілого ОСОБА_10 .

Окрім цього, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції наступними письмовими доказами, зокрема:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.12.2018, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_10 , згідно якої 03.12.2018 біля 16:10 год. в м. Надвірна по вул. Княгині Олги на території автобусної зупинки невстановлена особа шляхом вільного доступу проникла до автобуса марки Меrcedes модель Sрrinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Надвірна-Назавизів», та викралв грошові кошти у сумі 239 грн, що знаходились у лівій передній дверцях (т. 3, а.с. 14);

-даними протоколу огляду місця події від 05.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд території проїзджої частини дороги по вул Княгині Ольги що в м. Надвірна навпроти приміщення аптеки, що за адресою Майдан Шевченка 41а в м. Надвірна Івано-Франківської області, та являє собою заїзд на території паркування автомобілів таксі, та біля бордюру на відстані близько 1 метра знаходиться автомобілі марки Опель. На відстані 30 см. від бордюру та на відстані 5 м. знаку дорожній рух 5.44. місця зупинки таксі виявлено грошові кошти, купюри скріплені біндером чорного кольору, та під час огляду встановлено - гривні в кількості 85 штук номіналок 1 та 2 грн на загальну суму 241 грн (т. 3, а.с. 15-18);

-даними протоколу огляду речового доказу від 13.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд грошових коштів, вилучених під час оглляду місця події від 05.12.2019, зокрема банкнот гривнів в кількості 71 штук номіналом «одна гривня» та банкноти в кількості номіналоим «дві гривні» в кількості 85 штук, та фототаблицею до них (т. 3, а.с. 20-45);

-даними протоколу огляду місця події від 09.12.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд території автостанції № 2 що за адресою м. Надвірна, вул. Княгині Ольги, 1, Івано-Франківської області. У правій частині автостанції знаходиться автобус Меrcedes модель Sрrinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Надвірна-Назавизів», який піддається огляду, автобус пасажирського типу однодверний (т. 3, а.с. 47-50);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімками від 17.12.2019, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_11 впізнала за особу по зовнішніх рисах під номером "три", та яка 05.12.2019 приблизно 0 16:10 год. у м. Надвірна по вул. Княгині Ольги вчинила грабіж, оскільки вона добре бачила як особа чоловічої статі виходила з водійського місця автобуса із сполученням Назавизів Надвірна з грошима в руках та почала втікати (т. 3, а.с. 51-56);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімками від 02.01.2020, згідно якого в присутності понятих потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу по зовнішніх рисах під номером "один", та яку бачив, як особа чоловічої статі пробігає повз нього, а сторонні особи кричать що він викрав гроші, послідувавши за ним та бачив як він викинув гроші під машини таксі, та був затриманий (т. 3, а.с. 57-62);

-даними протоколу огляду речового доказу від 06.12.2019, згідно якого проведено дослідження DVD-R диску з відеозаписом із камер відеоспостереження, розташованих по вул. Княгині Ольги м. Надвірна, відповідно якого при перегляді відеофайлу встановлено, що на відезаписі зображено перехрестя вул. Княгині Ольги та вул. Мазепи в м. Надвірна, а саме пішохідний перехід, який розташований біля магазину «Ольга» та зупинку громадського транспорту. 05.12.2019 близько 16.13.31 год. зі сторони зупинки громадського транспорту у напрямку магазину «Ольга» біжить невідома особа, яка одягнута в шапку чорного кольору, куртку чорного кольору, джинси та кросівки чорного кольору. Коли особа добігла до кіоску «Родина», за ним зі сторони зупинки громадського транспорту біжить невідома жінка в куртці синього кольору, яка руками вказує на особу умовно позначену "№ 1" Після цього невідомий чоловік побіг за особою № 1, який в той же час пробіг магазин «Ольга» (т. 3, а.с. 65-67).

Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Судом першої інстанції також було досліджено в судовому засіданні відеозаписи із камер відеоспостереження, розташованих по вул. Княгині Ольги м. Надвірна, зокрема вказано, що за змістом відеозапису, 05.12.2019 близько 16.13.31 год. обвинувачений біжить з сторони зупинки громадського транспорту у напрямку магазину «Ольга», та був одягнутий в шапку чорного кольору, куртку чорного кольору, джинси та кросівки чорного кольору. Коли обвинувачений добіг до кіоску «Родина», за ним зі сторони зупинки громадського транспортного біжить свідок Успенська, яка руками вказує на обвинуваченого. Після цього потерпілий ОСОБА_10 побіг за обвинуваченим, який в той же час пробіг магазин «Ольга».

Також колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що зафіксована на відео обстановка вчинення злочину та поведінка обвинуваченого, який пробіг зі сторони громадського транспорту та за ним бігли свідок та потерпілий, безумовно свідчить, що ОСОБА_8 почав утікати, оскільки був виявлений свідком та потерпілим і усвідомлював цей факт, а також те що обвинувачений, дії якого під час вчинення крадіжки були виявлені свідком та в подальшому потерпілим, втікав із грошима, які в подальшому викинув на зупинці таксі і які були виявлені потерпілим, отже обвинувачений продовжував утримувати його майно, вбачається із відеозапису та показань потерпілого.

Разом з тим, обвинувачений не мав реальної можливості розпорядитись майном, яким відкрито заволодів, оскільки постійно знаходився в полі зору як свідка ОСОБА_11 , так і потерпілого ОСОБА_10 , який його переслідував та кинувши гроші був затриманий. Таким чином обвинувачений виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в оскаржуваному вироку не зазначено, чому суд дав перевагу одних доказів над іншими, не взято до уваги показань самого обвинуваченого, не досліджено обставин пов`язаних з метою скоєння злочину, а саме мотивацію залишення викраденого майна на місці скоєного злочину, а тому дії обвинуваченого мали бути кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, як правильно було встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», пункт 3 постанови роз`яснює, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

У кримінальному процесі в основу розмежування понять «крадіжка» та «грабіж» покладено спосіб вчинення злочину. При розрізненні крадіжки та грабежу варто виходити зі спрямованості умислу винної особи.

Так крадіжка визнається закінченим злочином з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо).

Однак дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, але виявлені потерпілим чи іншими особами і попри це продовженні винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж.

Таким чином, із встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , який мав судимості за подібні корисливі злочини, пересвідчившись у відсутності свідків, викрав грошові кошти із салону марштрутного автобуса з передніх лівих дверцятах. Однак його помітила свідок ОСОБА_11 , яка намагалась криком припинити незаконні дії. В свою чергу обвинувачений усвідомивши, що його помітили не відреагував на крик свідка, продовжив неправомірні дії з метою заволодіння майном, а саме коштами тим самим маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном та отримав реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним, та з метою уникнення відповідальності рухався по вул. Княгині Ольги у м. Надвірна Івано-Франківської області, намагаючись втекти від ОСОБА_11 , а також потерпілого ОСОБА_10 , який відреагував на голосні крики про допомогу, та побіг за обвинуваченим та в подальшому затримав обвинуваченого ОСОБА_8 поблизу приміщення аптеки «Аптека», за адресою: майдан Шевченка, 41 А/2, м. Надвірна, Івано-Франківської області, при цьому обвинувачений викинув викрадені гроші неподалік себе на асфальт біля таксі, тим самим не зміг закінчити злочин з причин, що не залежали його волі.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 викрав грошові кошти таємно, тобто вчинив крадіжку чужого майна, є безпідставними, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого, відеозаписом а також документальними доказами у кримінальному провадженні, які були досліджені в суді першої інстанції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, які виразились в закінченому замаху на відкрите викрадене чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, кваліфіковані правильно.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі про дослідження всіх доказів в даному кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно, якщо при дослідженні таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання у суді першої інстанції, або, якщо таки докази стали відомі після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно матеріалів справи, вказані докази були предметом дослідження судом першої інстанції, яким була надана правова оцінка, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для повторного їх дослідження.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідків, які не були допитані в судовому засіданні, є безпідставним, оскільки судом було обґрунтовано зазначено, що на момент розгляду справи в суді свідок ОСОБА_11 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.06.2024, актовий запис про смерть № 3579 від 14.06.2024, тому у суду не було можливості безпосередньо допитати її в судовому засіданні.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що місцевий суд не взяв до уваги пояснення потерпілого, оскільки як вбачається із оскаржуваного вироку, судом встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_10 є послідовними та узгоджуються з письмовими матеріалами кримінального провадження.

Інші доводи поданих апеляційних скарг не спростовують обставин пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 в слід залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 16 квітня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду від 16 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з часу вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5