ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1405/25 Головуюча в першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/47/25 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 березня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нововоронцовка Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 травня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, що 10.03.2025 року близько 19:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік місця тимчасової дислокації СПД № 1 ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, за адресою: Херсонська область, Бериславський район, селище Нововоронцовка, вул. Червоного Хреста, 7, з невстановлених досудовим розслідуванням мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, використовуючи заздалегідь підготовлену пластикову пляшку наповнену невстановленою легкозаймистою рідкою речовиною, яку розлив на поверхню кузову службового автомобіля ГУНП в Херсонській області, марки Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , регіон 22, на синьому фоні, який був припаркований у даному місці, та за допомогою невстановленого джерела вогню здійснив підпал вищевказаного автомобіля, балансова вартість якого становить 1368234,47 грн., спричинивши своїми діями ГУНП в Херсонській області матеріальні збитки, сума яких встановлюється.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Слідчий СВ ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12.03.2025 року вищевказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09.05.2025 року включно з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувавши відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт зазначає про необґрунтованість слідчим та слідчим суддею ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а сама тяжкість покарання не може бути достатньою підставою для обрання запобіжного заходу.

Крім того, апелянт звертає увагу і на відсутність обґрунтування того, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 . Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя обґрунтував лише тяжкістю можливого покарання, хоча, його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, місце проживання, має посередню характеристику за місцем проживання, та те, що раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим СВ ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області і здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 10.03.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

11.03.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

На даному етапі, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: протоколом огляду місця події від 10.03.2025 року; - протоколом затримання від 10.03.2025 року; - повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 11.03.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.03.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.03.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.03.2025; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і в цілому доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника і щодо відсутності ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, а саме службового автомобілю ГУНП в Херсонській області марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 , санкція статті за вчинення якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, крім того підпал службового автомобілю правоохоронних органів викликає негативний суспільний резонанс, що може зашкодити репутації та авторитету як правоохоронних органів так і держави в цілому.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що йому загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі суду, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, суд першої інстанції визначив розмір застави ОСОБА_8 у розмірі, визначеному ст.182 КПК України, мотивуючи своє рішення з цього питання. З наведеною у судовому рішенні аргументацією погоджується і колегія суддів.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин провадження було прийняте відповідне рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 березня 2025 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 травня 2025 року включно з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16