Справа № 202/8046/25
Провадження № 1-кс/202/6213/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

29 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 05.06.2025 за № 0000925, про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням яке погоджено із прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 05.06.2025 за № 0000925, про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 05.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 від 04.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.06.2025; рапортом інформування відносно ОСОБА_5 06.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2025; протоколом проведення впізнання за фото зі свідком ОСОБА_11 від 06.06.2025; протоколом огляду грошових коштів від 27.06.2025; протоколом огляду місця події від 27.06.2025; речовими доказами; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2025; висновками вибухо-технічних експертиз від 18.07.2025; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину оперативної закупки від 28.06.2025; протокол проведення обшуку від 29.08.2025; речовими доказами; повідомленням про підозру від 29.08.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, неодноразово перебував на лікуванні у КП «Дніпропетровська Багатопрофільна Клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради.

29.08.2025 слідчим СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 було винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000925, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК стосовно ОСОБА_5 .

Прокурор указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що небезпечність останнього, внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також можливість спричинення ним іншої істотної шкоди, наявна необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечувала щодо задоволення клопотання.

Законний представник ОСОБА_7 просив вирішити клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи

прокурора, думку підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні в провадженні ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000925 05.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, неодноразово перебував на лікуванні у КП «Дніпропетровська Багатопрофільна Клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради.

29.08.2025 слідчим СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 було винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000925, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК стосовно ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, виходячи з такого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 від 04.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.06.2025; рапортом інформування відносно ОСОБА_5 06.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2025; протоколом проведення впізнання за фото зі свідком ОСОБА_11 від 06.06.2025; протоколом огляду грошових коштів від 27.06.2025; протоколом огляду місця події від 27.06.2025; речовими доказами; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2025; висновками вибухо-технічних експертиз від 18.07.2025; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину оперативної закупки від 28.06.2025; протокол проведення обшуку від 29.08.2025; речовими доказами; повідомленням про підозру від 29.08.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, виходячи з наступного.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання на строк від трьох до семи років.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що наведені обставини свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 реалізувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 має можливість впливати на свідків, потерпілих, експерта існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224КПК України).

Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом. Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатний забезпечити достатній рівень життя підозрюваного, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово вчиняв суспільно небезпечні діяння з корисливих мотивів, належних висновків для себе не зробив, та підозрюється у вчиненні нового суспільно-небезпечного злочину, тому є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування інших ризиків прокурором не доведено.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 , ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри, фактичні обставини кримінального провадження, із врахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», до 26.10.2025.

Інший, запобіжний захід, передбачений ст. 508 КПК України, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 на даній стадії розгляду кримінального провадження, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 05.06.2025 за № 0000925, про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», до 26.10.2025.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1