Справа № 296/3630/23
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Корольовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 05.05.2023 року затверджено угоду від 18 квітня 2023 року, укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю її захисника ОСОБА_7 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18.04.2023 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном два роки шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки відповідно до п. 3, 4 статті 76 КК України: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації.

21.05.2025 р. до суду надійшло подання начальника Корольовського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 про приведення вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 05.05.2023 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886 ІХ.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала з викладених у ньому підстав, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні з приводу задоволення подання органу пробації не заперечила.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду подання повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали подання, особової справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозд. 1 розд. ХХ ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 05.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190 КК України, в тому числі, 24.10.2022 р. на суму 500 грн та 25.10.2022 р. на суму 300 грн, таким чином заволодівши чужим майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство), а саме: перерахованими ОСОБА_8 грошовими коштами в розмірі 800 грн..

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становив 2481 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, розмір вартості викраденого (у даному випадку шляхом шахрайства) майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2481 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процессуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, суд звертає увагу, що Об`єднана Палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) дійшла висновку, що Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваногомінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV ПК України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням приписів частини другої статті 74 КК України, висновків Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, з огляду на передбачений статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_5 має бути звільнена від відбування покарання у зв`язку зі скасуванням кримінальної протиправності вчиненного діяння (в частині обвинувачення за епізодом заволодіння чужим майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство) потерпілого ОСОБА_8 ..

Керуючись ст.ст.537-539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Корольовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області задовольнити.

Привести вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05.05.2023 року щодо ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 190 КК України (за епізодом заволодіння чужим майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство) потерпілого ОСОБА_8 ) у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Житомира, українку, громадянку України, з середньою освітою, не працевлаштовану, розлучену, яка на утриманні має малолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 05.05.2023 року в частині її засудження за ч. 3 ст. 190 КК України за епізодом заволодіння чужим майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки (шахрайство) потерпілого ОСОБА_8 , у зв`язку зі скасуванням кримінальної протиправності вчиненого діяння на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженою вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 05.05.2023 року за ч. 3 ст. 190 КК України за епізодом заволодіння чужим майном, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство) потерпілого ОСОБА_9 , до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, терміном на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1