Справа № 346/536/25
Провадження № 1-кп/346/452/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000009 від 07.01.2025 р відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Узин Білоцерковського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2008 р.н. з інвалідністю, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, придбав предмет зовні схожий на холодну зброю ніж, який він зберігав при собі.

07.01.2025 близько 14:50 годин по вул.. Богдана Хмельницького біля будинку 21б в м.Коломия Івано-Франківської області поліцейськими СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було зупинено підозрілу особу для перевірки документів та встановлено особу ОСОБА_4 . В ході проведення поверхневої перевірки на підставі ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, самостійно вийняв із зовнішньої кишені куртки предмет зовні схожий на ніж із гумовою рукояткою в чорному чохлі, який зберігав при собі, забезпечуючи можливість швидкого його використання, чим порушив вимоги п.8.11 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622 (з відповідними змінами), відповідно до якої холодна зброя це предмети та пристрої, конструктивно призначені та за своїми властивостями придатні для неодноразового заподіяння шляхом безпосередньої дії тяжких (небезпечних для життя в момент спричинення) і смертельних тілесних ушкоджень, дія яких ґрунтується на використанні м`язової сили людини. Відповідно до висновку експерта, предмет, який видав ОСОБА_4 під час поверхневої перевірки, являється холодною зброєю колючо-ріжучої дії мисливським ножем загального призначення.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, він же у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці за невідомих обставин придбав речовину рослинного походженні, зовні схожу на наркотичну речовину, яку зберігав при собі.

07.01.2025 близько 14:50 годин по вул.. Богдана Хмельницького біля будинку 21б в м.Коломия Івано-Франківської області поліцейськими СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було зупинено підозрілу особу для перевірки документів та встановлено особу ОСОБА_4 . В ході проведення поверхневої перевірки на підставі ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що ОСОБА_4 самостійно вийняв із зовнішньої кишені куртки два поліетиленові пакети із вмістом речовини рослинного походження, ззовні схожої на наркотичну речовину та один поліетиленовий пакет із трьома фольговими згортками із вмістом речовини рослинного походження ззовні схожої на наркотичну речовину, які були вилучена в ході проведення огляду місця події 07.01.2025 в період часу з 15:24 по 16:00 годин. Відповідно до висновку експерта речовина рослинного походження, яка знаходилася в двох поліетиленових пакетах та в трьох фольгових згортках є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. Загальна кількість канабісу в перерахунку на суху речовину становить 15,1540 грама.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що дійсно 07.01.2025 року близько 15 години в м.Коломия по вул..Богдана Хмельницького біля кафе «Троя» його зупинили працівники поліції та запитали чи має він при собі заборонені предмети. Він повідомив, що має та добровільно видав мисливський ніж, кастет та три фольгових згортка і два поліетиленових пакетика з канабісом. Мисливський ніж йому подарував товариш, нині покійний, і він переносив цей ніж додому, а канабіс він знайшов і тримав при собі. Також пояснив, що він стоїть на обліку у нарколога та проходить замінну терапію. Під час досудового розслідування ніж-кастет йому повернули працівники поліції, оскільки за висновком експерта він не є холодною зброєю. До вчиненого ставиться негативно, засуджує свою поведінку, розкаюється у вчиненому. В майбутньому планує вилікуватися від залежності і не повертатися до вчинення кримінальних правопорушень. Просив його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються, і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд враховує наступне.

Обвинувальний акт містить посилання на встановлення досудовим розслідуванням таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Крім того, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.09.2019 р. у справі №166/1065/18, відповідно до якої розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Із заяв обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що посткримінальна поведінка обвинуваченого свідчить про те, що в нього відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь його соціальної небезпечності. Обвинувачений розкаявся у вчиненому, тобто визнав не тільки факт вчинення злочинних дій, а ще й дійсно визнав свою провину у вчиненому злочині, висловлював щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виражалося в визнанні негативних наслідків злочину, в бажанні виправити наслідки вчиненого, готовність нести кримінальну відповідальність. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину знайшов своє відображення в матеріалах кримінального провадження, зокрема в його показах, співпраці зі слідством, добровільній видачі працівникам поліції незаконних предметів.

Отже, суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, судом не встановлено.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 30 квітня 2021 року в справі № 325/1421/18 зазначено, що питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст..12 КК України є нетяжким злочином (ч.2 ст.263 КК) та кримінальним проступком (ч.1 ст.309 КК), характер діяння та спосіб його вчинення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, умисну форму вини.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, його вік (46 років) та сімейний стан, а саме одружений та має на утриманні неповнолітню дитину з інвалідністю 2008 р.н., стан його здоров`я, перебування на обліку лікаря нарколога, проходження замісної терапії з 2023 року, на обліку лікаря психіатра не перебуває, працює не офіційно та має дохід.

Суд враховує також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, думку сторони обвинувачення та захисту щодо призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з реальним позбавленням волі у вигляді штрафу.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу, а остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Судові витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз (балістичної №СЕ-19/109-25/726-ХЗ від 10.01.2025 в сумі 1591,8 грн. та наркотичних засобів №СЕ-19/109-25/714-НЗПРАП від 10.01.2025 в сумі 1989,75 грн.) в загальній сумі 3581,55 гривень слід покласти на обвинуваченого відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ч.9 ст..100 КПК України, а саме мисливський ніж слід передати до музею ГУНП в Івано-Франківській області, ніж-кастет слід залишити обвинуваченому за належністю, наркотичну речовину слід знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

-За ч. 1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,

-За ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі гривень 3581,55 гривень.

Речові докази:

- ніж із гумовою рукояткою в чорному чохлі передати до музею ГУНП в Івано-Франківській області,

- три поліетиленових пакета із роздрібленною речовиною рослинного походження, зовні схожою на наркотичну речовину - знищити,

-ніж-кастет залишити ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя: ОСОБА_1