Справа №155/1319/25
Провадження №1-кс/155/222/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

12.08.2025 м. Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні

УСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на посів зернових культур у вигляді посіву озимої пшениці, на самовільно зайнятій, земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться за межами с. Вільхівка, Луцького району, Волинської області і перебуває у комунальній власності Горохівської міської ради, Луцького району, Волинської області та покласти зобов`язання на посадових осіб Горохівської міської ради, Луцького району, Волинської області, провести збір урожаю, посіву зернових культур на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться за межами с. Вільхівка, Луцького району, Волинської області, в дохід держави.

Вказує, що у провадженні сектору дізнання ВП поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження №0000016 від 08 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи на території Горохівської територіальної громади Луцького району самовільно зайняли під посівами зернових культур земельні ділянки: кадастровий номер :00:001:0007, кадастровий номер :00:001:0226, кадастровий номер :01:001:0897, кадастровий номер :01:001:0898, які знаходяться у комунальній власності, чим заподіяли значної шкоди територіальній громаді.

Вказує, що предметом вчинення даного кримінального правопорушення є: посів зернової культури (озимої пшениці), на самовільно зайнятій, земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться за межами с. Вільхівка, Луцького району, Волинської області, що підтверджується проведеним оглядом місцевості від 24.07.2025, за участю головного спеціаліста відділу земельних відносин і охорони навколишнього середовища Горохівської міської ради ОСОБА_4 .

Також, зазначає, що під час проведення допиту в статусі свідка, староста Терешківського старостинського округу ОСОБА_5 повідомив, що обробляє вищезазначену земельну ділянку ПОСП імені Івана Франка, директором якої є ОСОБА_6 , проте останнього допитати в якості свідка не виявилося за можливим, оскільки на неодноразові виклики не з`явився, та повідомив, що перебуває у відряджені в місті Київ.

Зазначає, що у зв`язку із тим, що особу, яка здійснила самовільний посів озимої пшениці на вказаній земельній ділянці в ході досудового розслідування не встановлено, тому збір урожаю посіву озимої пшениці потрібно покласти на власника земельної ділянки, а саме Горохівську міську раду в особі її посадових осіб з метою звернення незаконного посіву в дохід держави, що у свою чергу забезпечить відшкодування частини завданої шкоди.

Таким чином, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна шляхом позбавлення права розпорядження та користування майном.

Зазначає, що з метою збереження доказів кримінального правопорушення шляхом позбавлення права розпорядження та користування речами, запобіганню можливостей його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, а також проведення швидкого, повного, ефективного та неупередженого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив відмовити в його задоволені, оскільки міська рада не є суб`єктом господарювання і не має можливості зібрати та зберігати зернові культури.

Дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно зі ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Відповідно до ч.4 ст.96-2 КК України, гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Частиною 2 статті 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру; 5) ухвали суду про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до копії витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №432386542 від 23 червня 2025 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером №:00:001:0007, площею 30.9323 є Горохівська міська рада.

Згідно з копією акта обстеження земельної ділянки від 04 квітня 2025 року, Горохівською міською радою проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності за межами населеного пункту села Вільхівка, кадастровий номер :00:001:0007, договір оренди на яку розірваний та яка знаходиться у комунальній власності Горохівської міської ради. При обстеженні земельної ділянки комунальної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 30,9323 га (угіддя пасовища), кадастровий номер :00:001:0007, було встановлено, що вищезазначена ділянка зайнята посівами сільськогосподарських культур. Станом на дату обстеження зазначеної земельної ділянки, договір оренди на яку розірваний, перебуває під посівами сільськогосподарських культур, користувач земельної ділянки не встановлений.

Відповідно до листа №1431/03-38/2-25 від 13 травня 2025 року, наданого Горохівською міською радою Луцького району Волинської області, цільове призначення земельної ділянки площею 30,9323 г, кадастровий номер :00:001:0007 для ведення фермерського господарства. 27 червня 2024 року був складений акт прийому передачі земельної ділянки площею 30,9323 га (угіддя пасовища), кадастровий номер :00:001:0007, згідно якого за рішенням Господарського суду Волинської області від 11 січня 2024 року фермерське господарство «ЕКО-ЦВІТ» передало, а Горохівська міська рада прийняла дану земельну ділянку. Представниками міської ради 04 квітня 2025 року було проведено обстеження земельної ділянки площею 30,9323 га (угіддя пасовища), кадастровий номер :00:001:0007 та складений акт обстеження земельної ділянки.

Як вбачається з копії протоколу допиту свідка від 24 червня 2025 року, ОСОБА_5 повідомив, що на території села Вільхівка Луцького району розташована земельна ділянка, з кадастровим номером :00:001:007, дану земельну ділянку обробляє ПОСП ім. Франка на якій основі ПОСП ім. Франка обробляє дану земельну ділянку йому невідомі, як і будь яких договорів та дозволу на обробіток даної земельної ділянки органи місцевого самоврядування не давали. Особисто до нього ніхто з приводу оренди даної земельної ділянки або розроблення технічної документації на звертався.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-1 КК України, а відтак наявні підстави, з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою запобігання зникненню та відчуженню речових доказів, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність певних осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існує ризик втрати та/чи передачі майна, що, в подальшому, ускладнить досягнення мети кримінального провадження та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій. А тому клопотання в частині накладення арешту на майно є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням ч.4 ст.173 КПК України, відповідно до якої, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора, в частині накладення арешту на майно, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на посів зернових культур у вигляді посіву озимої пшениці, на самовільно зайнятій, земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться за межами с. Вільхівка, Луцького району, Волинської області і перебуває у комунальній власності Горохівської міської ради, Луцького району, Волинської області.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Окрім того слідчий суддя звертає увагу, що при вирішенні питання про арешт майна він вирішує лише коло питань, які визначені ч.5 ст.173 КПК України, оскільки, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

В переліку цих питань відсутнє повноваження слідчого судді покладати зобов`язання на посадових осіб провести збір урожаю, посіву зернових культур на земельній ділянці.

Тому при оформленні клопотання не враховано вимоги ч.3 ст.26 КПК України, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З огляду на зазначене в частині вимог про покладення зобов`язання на посадових осіб Горохівської міської ради провести збір урожаю, посіву зернових культур на земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться за межами с. Вільхівка, Луцького району, Волинської області, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.26, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на посів зернових культур у вигляді посіву озимої пшениці, на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером :00:001:0007, площею 30,9323 га, яка знаходиться за межами с. Вільхівка, Луцького району, Волинської області і перебуває у комунальній власності Горохівської міської ради, Луцького району, Волинської області.

В решті вимог клопотання відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі ст.175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1