ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/696/25 Номер провадження 11-сс/814/269/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника виконавчого комітету

Градизької селищної ради адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах виконавчого комітету Градизької селищної ради на ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на виявлене та вилучене під час огляду місця події від 19.02.2025 року майно, а саме:

- автомобіль „Mercedes Benz 1114D, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, з асенізаційною цистерною, що належить виконавчому комітету Градизької селищної ради, шляхом встановлення заборони його відчуження. Передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 .

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділом ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 19.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, 19.02.2025 року поблизу селища Градизьк Градизької ОТГ Кременчуцького району Полтавської області, працівниками поліції виявлено автомобіль „Mercedes Benz 1114D, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, з асенізаційною цистерною, з якої злито відходи без відповідних дозвільних документів, в результаті чого було забруднено землю.

Під час огляду місця події відібрано зразки рідини в місці виявлення зливу та зразки вмісту цистерни автомобіля.

20.02.2025 року постановою заступника начальника СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області автомобіль та зразки рідини з місця зливу визнано речовими доказами.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 транспортний засіб належить виконавчому комітету Градизької селищної ради.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на автомобіль, скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання відмовити, а автомобіль повернути законному власнику, оскільки не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту.

Вказує, що посадові особи виконавчого комітету Градизької селищної ради жодного відношення до даного кримінального провадження не мають, а тому вказаний автомобіль не відповідає ознакам ст.98 КПК України.

При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.64-2 КПК України правом на звернення із клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи наділений виключно прокурор. В даному випадку, заступник начальника слідчого відділу являється не уповноваженою на звернення із відповідним клопотанням особою.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою та просила залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається із матеріалів провадження, виявлений під час огляду місця події автомобіль з асенізаційною цистерною визнано речовим доказом. З огляду на пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , рапорт ст.інспектора-чергового ВП №1 (м.Глобине) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 19.02.2025, рапорт дільничного офіцера поліції Кременчуцького РУП ВП №1 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , протокол огляду з фототаблицею від 19.02.2025 року, витяг з ЄРДР, є достатні підстави вважати, що виявлене майно може мати відношення до забруднення або псування земель та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Щодо доводів апелянта про неможливість накладення арешту на майно, оскільки воно належить виконавчому комітету Градизької селищної ради на праві власності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою забезпечення речових доказів може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, для повного та всебічного розслідування даного провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, необхідно виконати ряд слідчих дій, а тому висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів є правильним.

Є необгрунтованими і твердження апелянта щодо відсутності процесуальних повноважень у слідчого, в даному випадку заступника начальника слідчого відділу, у розумінні положень ч.2 ст.64-2 КПК України, на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Положеннями ч.1 ст.171 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Такими особами є прокурор та слідчий за погодженням з прокурором.

В свою чергу, норми ст.64-2 визначають лише права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділом ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 19.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

З клопотанням про арешт майна в межах даного провадження до слідчого судді звернувся заступник начальника СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Таким чином, в даному випадку, з огляду на приписи ст.171 КПК України, заступник начальника слідчого відділу, тобто слідчий, є належною процесуальною особою, а тому, за наявності погодження прокурора, наділений правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах виконавчого комітету Градизької селищної ради залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4