Справа №523/4224/25
Провадження №1-кс/523/4675/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_8 «Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відносно:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Котовськ, Одеської області, одруженого, маючого на утриманні дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді слюсаря Військової академії, (на момент скоєння злочину займав посаду інспектора з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ), раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні дитину 2021 року народження, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст.369-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000852 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого протиправного збагачення одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за наступних обставин.

ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , умисно, з корисливим умислом та з метою особистого протиправного збагачення 12.02.2025 о 11 год. 15 хв. разом із ОСОБА_11 перебуваючи у приміщені кафе «Львівські круасани», яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 72-А, при зустрічі із ОСОБА_14 , виказав останньому вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 15 000 16 000 доларів США за вплив на прийняття посадовими особами уповноважених органів рішення щодо визнання матері ОСОБА_14 ОСОБА_15 інвалідом 2 групи, прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття ОСОБА_14 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації, а також прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо надання ОСОБА_14 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю.

Надалі, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 о 13 год. 25 хв. 04.03.2025 зустрілась із ОСОБА_14 за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 76 (ринок Південний»), де у салоні автомобіля марки «Mersedes Sprinter», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 », на виконання попередньо виказаної вимоги, одержала від ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди у розмірі 6000 доларів США та копії необхідних документів, які в подальшому о 14 год 43 хв. передала ОСОБА_13 , у салоні вказаного автомобіля.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, перебуваючи у салоні автомобіля марки «Ягуар» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_2 вказані документи та грошові кошти ОСОБА_13 передав ОСОБА_10 для виготовлення документів щодо визнання матері ОСОБА_14 ОСОБА_15 інвалідом 2 групи.

Надалі, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію заздалегідь розробленого злочинного плану, 06.03.2025 о 11 год. 22 хв. у кафе «Львівські круасани», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 72-А, зустрівся із ОСОБА_14 та одержав від останнього частину неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття останнього з розшуку, як особи, яка ухиляється від мобілізаційних заходів.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, перебуваючи у салоні автомобіля марки «Ягуар» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 одержав від ОСОБА_10 документи щодо визнання матері ОСОБА_14 ОСОБА_15 інвалідом 2 групи та грошові кошти для передачі до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання відстрочки від мобілізації.

Надалі, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці вказані документи та грошові кошти ОСОБА_13 передав ОСОБА_12 для подальшого оформлення ОСОБА_14 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_12 , у невстановлений час, перебуваючи на паркувальному майданчику, який розташований біля адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся із інспектором з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та передав останньому пакунок із документами на ОСОБА_14 та його матері ОСОБА_15 та грошовими коштами за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття ОСОБА_14 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації та прийняття рішення щодо надання ОСОБА_14 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю.

Надалі, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 12.04.2025 приблизно о 13 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 76 (ринок Південний») у салоні автомобіля марки «Mersedes Sprinter», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 », одержала від ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди у розмірі 6000 доларів США, після чого передала останньому документи, які стали підставою зняття його з військового обліку.

25.07.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_6 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме, в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також на те, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду ; знищити, сховати або спотворити речові докази; незаконно впливати на свідків ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному завчасно .

Прокурори в судовому засіданні просили клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме: 3 028 000 гривень (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, через недоведеність ризиків на які посилається прокурор, та можливість обрання іншого запобіжного заходу , не пов`язаного з триманням під вартою, не обґрунтованістю підозри адже жодного факту вимагання не доведено, непомірним розміром застави.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000852 від 19.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду від 10.07.2025 строк досудового розслідування продовжено до 12.09.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення. А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

При розгляді вказаного клопотання було встановлено що підозра у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст. 369-2 КК України відносно ОСОБА_6 є обґрунтованою, що на цьому етапі досудового розслідування підтверджується зібраними у кримінальному провадженні докази, а саме: - рапорт Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_16 від 19.02.2025; -протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 19.02.2025; -протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 14.04.2025; -протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_14 від 14.04.2025; -протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 04.03.2025; - протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 06.03.2025; -протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 13.04.2025; -протокол обшуку проведеного у автомобілі марки «Sprinter», з державним номерним знаком « НОМЕР_3 » від 12.04.2025; -протокол обшуку проведеного у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 12.04.2025; матеріалами службової перевірки Приморського РТЦК в яких зазначено що саме ОСОБА_6 займався прийомом документів в період інкримінованого злочину, протоколом допиту ОСОБА_17 ; -іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики:

Ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява

№ 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. На даний час, ОСОБА_6 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що характер інкримінованих підозрюваному злочинів має корисливу спрямованість. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, може надати можливість підозрюваному вчинити зазначені дії з такими речами у кримінальному провадженні, з огляду на викладені обставини. Підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Зазначений ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу. Враховуючи викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані органом досудового розслідування, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб. За рахунок свої корупційних зв`язків, які на даний час встановленні слідством, ОСОБА_6 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_6 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що як вже зазначалося вище, ОСОБА_6 може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо).

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим, а також вимоги ч.8 ст.176 КПК України, вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» він переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного є достатньо обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183, 182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених КПК України. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане з вимаганням, та з урахуванням його майнового стану.

З урахуванням наведеного, статті яка зазначена у клопотанні слідчого суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України, у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З приводу доводів підозрюваного та захисника про недоведеності ризиків, то слідчим суддею досліджено докази які засвідчують їх наявність та спростовують доводи сторони захисту, а надані докази свідчать про обґрунтованість підозри саме з урахуванням кваліфікуючої ознаки «вимагання» адже вказана ознака інкримінується усім учасникам кримінального правопорушення які діяли в групі осіб за попередньою змовою, а отже не зважаючи на те, що гроші вимагав саме ОСОБА_13 про що вказав свідок у справі, вказана кваліфікуюча обставина має бути інкримінована усім учасникам злочинної групи.

Щодо помірності розміру застави, то суд приймає до уваги розмір заробітної плати підозрюваного який в середньому на місяць становив не більше 8 тисяч гривень, відсутність зареєстрованого на нього майна, але з урахуванням сум які фігурують у провадженні (розмір неправомірної вигоди), кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість інкримінованого злочину, слідчим суддею прийнято рішення вийти за межі встановлені п.2 ч.5 ст.182 КК України.

Вказана позиція слідчого судді відповідає висновкам зробленим ЄСПЛ при розгляді справи «Мангурас проти Іспанії».

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із триманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» , що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11 , тобто до 26.09.2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 26.09.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту за межі Одеської області;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_8 ; із встановленою періодичністю щосереди.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя : ОСОБА_1