Справа № 215/2060/24
УХВАЛА
19 червня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18
До суду для розгляду надійшло вищевказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_18 , посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, враховуючи тяжкість, кількість і суспільну небезпеку злочинів, вчинених у співучасті, він має статус організатора злочину, значну суму матеріального збитку, суворо міру покарання, дію в державі воєнного стану, можливість виїзду за кордон, обізнаність обвинуваченого про особисті дані потерпілих, свідків, розташування електронно-обчислювальної техніки, злочинну схему, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, незаконного впливу на свідків, знищення чи спотворення речей і документів, перешкоджання провадженню іншим чином та ухилення від суду. Також зазначав, що ОСОБА_18 має право виїзду за кордон як учасник благодійної організації, негативно характеризується.
В судовому засіданні обвинувачений і захисники заперечували проти клопотання прокурора. Подали клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Вказували на відсутність доказів про існування ризиків, позитивну характеристику обвинуваченого, наявність сімї, місця проживання, тривалий термін перебування під вартою, непричетність до злочину. Вказували про те, що відносно інших обвинувачених обрано більш мякі запобіжні заходи. Також, просили зменшити розмір застави, розмір якої є необгрунтовано завищеним.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розглядаючи можливість зміни запобіжного заходу суд зазначає, що ОСОБА_18 на даний час, як і на час обрання запобіжного заходу, обвинувачується у вчиненні під час воєнного стану особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі злочинної організації, зокрема в якості організатора, який викликає значний суспільний інтерес і за який законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, має можливість виїзду за кордон, тому з метою уникнення можливої суворої відповідальності він може переховуватися від суду. Також, ОСОБА_21 офіційно не працевлаштований, обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, йому відомі особисті дані потерпілих і свідків, місце розташування і доступ до електронно-обчислювальної техніки, тому перебуваючи на волі він може впливати на потерпілих, свідків, знищити чи спотворити речі і документи, перешкоджати провадженню іншим чином з метою уникнення від суворого покарання, а також продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для прожиття.
Отже, суд вважає, що обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону.
Доводи сторони захисту не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу. Щодо відсутності доказів винувастості особи, то такі питання не можуть бути предметом оцінки саме на цій стадії процесу. Тривалий розгляд справи має обєктивний характер з огляду на складність справи, судові засідання відкладались з незалежних від суду причин. Наявність в інших обвинувачених більш мяких запобіжних заходів не є тією обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу обвинуваченому згідно до вимог ст.177 КПК.
Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність проведення судового розгляду, в т.ч. допиту обвинуваченого, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів, зменшивши розмір застава з урахуванням тривалого терміну перебування під вартою і данних про особу обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 18 серпня 2025 року з можливістю внесення застави у розмірі 908 400 грн. та в порядку, визначеному ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 20.02.2024.
У задоволенні клопотання захисника - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 20.06.2025

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ:

СУДДІ: