Справа № 358/280/21 Провадження № 1-кп/358/66/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 27.01.2021 за № 0000021 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Високе Тетіївського району Київської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26.01.2021 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 зустрів свого знайомого, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження. В ході розмови ОСОБА_4 запропонував особі, матеріали в відношенні якого виділені в окреме провадження, спільно здійснити таємне викрадення будь-якого майна, що знаходиться на території колишнього свинарника, який перебуває у власності ТОВ «НИВА» та розташований навпроти будинку, що знаходиться за адресою вул. Садова, 34, с. Синиця, Обухівського (Богуславського) р-ну Київської області з метою обернення його на свою користь. Особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, на пропозицію ОСОБА_4 погодився, таким чином останні вступили в злочинну змову.

26.01.2021 приблизно о 13:00 ОСОБА_4 разом із особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, прибули до приміщення колишнього свинарника, який перебуває у власності ТОВ «НИВА» та розташований навпроти будинку, що знаходиться за адресою вул. Садова, 34, с. Синиця, Обухівського (Богуславського) р-ну Київської області. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження шляхом вільного доступу зайшли всередину до приміщення колишнього свинарника, що розташований навпроти будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, перебуваючи всередині приміщення колишнього свинарника, відшукали залишки металевих конструкцій, які за допомогою фізичної сили та ручного інструменту демонтували та таємно викрали брухт чорного металу загальною масою 185 кг.

Після чого ОСОБА_4 разом із особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном залишили та розпорядились ним на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спільно із особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, завдали потерпілій юридичні особі - ТОВ «НИВА» майнову шкоду на суму 1369 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив задовольнити. Зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, на подальшому розгляді він не наполягає.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухав думку учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи, суд приходить висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000021 від 27.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом від 11.03.2021 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - передбаченого ч.2 ст.185 КК України щодо потерпілого юридичної особи ТОВ «НИВА», якому спричинено матеріальну шкоду на суму 1369,00 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 6 ст. 3 КК України зазначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Вказаним законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено, що дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

В 2021 році розмір податкової соціальної пільги складав 2270 грн. х 50 % = 1135 грн.

Таким чином, після набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів: в 2021 році 1135 грн. х 2 = 2270 грн.

Положеннями ч.1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року, відповідно до яких Закон № 3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

В ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, яке було вчинено 26.01.2021, розмір матеріальної шкоди якого не перевищував 2270 грн., тому після набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року вказане діяння вже не є кримінально караним.

Вказані обставини підтверджуються наданим висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 28.01.2021 № 336/21.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 479-2 КПК України встановлено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи вартість таємно викраденого майна, яка становить 1369,00 грн, нижче суми, з якої відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового Кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України принцип зворотної дії в часі, беручи до уваги, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню в порядку ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 284, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000021 від 27.01.2021 у відношенні ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не застосовувався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 28.01.2021 на сім металевих труб різної довжини від найменшої 1 м до найбільшої 1,9 м, з поперечним діаметром 110 мм та три металеві решітки, розміром 110х65 см, 110х80 см та 110х70 см. (справа № 358/84/21).

Речові докази: брухт чорного металу вагою 185 кг, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції № 19 повернути уповноваженому власнику майна - ТОВ «НИВА».

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 300 грн віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя ОСОБА_1