Справа № 752/2527/23
Провадження № 1-кс/752/4947/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження №000105 від 04.02.2023 ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000105 від 04.02.2023, у якому представник власника майна просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.02.2023 у справі №752/2527/23, на транспортний засіб Мерседес Бенз, білого кольору, номер кузову НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000105 від 04.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 09.02.2023 у справі №752/2527/23 накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Власником транспортного засобу Mercedes-Benzд.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

Представник власника майна зазначає, що у кримінальному провадженні було проведено судову-трасологічну експертизу, з метою з`ясування чи піддавався змінам ідентифікаційний номер автобуса Mercedes-Benz.

Крім того, експертом було здійснено огляд транспортного засобу. В ході огляду експерт повідомив, що ідентифікаційний номер транспортного засобу не піддавався змінам. За таких обставин відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

Також представник власника майна зазначає, що предметом кримінального правопорушення за ст. 290 КК України є кузов, двигун, шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблено позначення номерів. Проте, слідчий суддя наклав арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке не є предметом кримінального правопорушення та не може відповідати критеріям та ознакам речового доказу в розрізі ст. 98 КПК України.

В зв`язку із зазначеним представник власника майна вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано.

Крім того, представник власника майна вказує що усі необхідні судові експертизи призначені та проведені, транспортний засіб оглянутий, в зв`язку з чим потреба подальшого обмеження права користування автомобілем відпала.

На підставі зазначеного представник власника майна просить про задоволення клопотання.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

Від представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. У клопотанні прокурор зазначив, що дізнавач повторно виніс постанову про призначення експертизи транспортного засобу, тому актуальність арешту майна не відпала. На підставі зазначеного прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання учасників кримінального провадження, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000105 від 04.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 09.02.2023 у справі №752/2527/23 накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів. Згідно змісту ухвали про арешт майна, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою дізнавача від 06.02.2023 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000105 від 04.02.2023.

При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що транспортний засіб є предметом кримінально протиправних дій та містить на собі його сліди. Метою накладення арешту було збереження транспортного засобу як речового доказу. Арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу накладено з тих підстав, що це є офіційний документ, у якому також відображається номер шасі.

Під час судового розгляду встановлено, що арештоване майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, на день розгляду клопотання кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування.

Згідно наявних в матеріалах клопотання відомостей, дізнавач виносив постанови про призначення судово-трасологічної експертизи з метою з`ясування чи піддавався змінам ідентифікаційний номер шасі автомобіля Mercedes-Benz д.н. НОМЕР_2 , однак такі експертизи проведені не були.

11.06.2025 дізнавач відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 виніс повторну постанову про призначення транспортно-трасологічної експертизи щодо автомобіля «Mercedes-Benz» д.н. НОМЕР_2 .

Таким чином, на даний час мета арешту майна не досягнута, підстави вважати, що транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н. НОМЕР_2 може бути предметом злочину не спростовані.

В ході розгляду даного клопотання представником власника майна не наведено належних обґрунтувань для того, щоб слідчий суддя міг дійти висновку про необґрунтованість рішення про накладення арешту на майно.

У даному клопотанні не зазначено обставин та фактів, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принцип «законності» і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, і відповідає тяжкості правопорушення.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи представника власника майна про встановлення слідчому конкретного строку у межах якого повинна бути проведена експертиза, оскільки в резулятивній частині ухвали слідчого судді, на яку представник власника майна здійснює посилання (ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2025 у справі №752/2527/23, провадження №1-кс/752/1904/25) відсутні такі висновки.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Слідчий суддя враховує і те, що питання про скасування арешту майна, відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України, також уповноважений вирішувати суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Зокрема, суд скасовує арешт майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Керуючись статтями 22, 26, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1