Справа № 638/8839/25
Провадження № 1-в/638/566/25
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 21 вересня 2021 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року та за даним вироком остаточно призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 16 липня 2021 року. Запобіжний захід на час апеляційного оскарження не обирати. Початок строку: 16 липня 2021 року. Кінець строку: 16 вересня 2025 року.

Засуджений ОСОБА_5 має попередні судимості, покарання за якими не відбуте та приєднане до знову призначеного на підставі ст. 71 та ч.4 ст. 70 КК України. Так:

??21.12.2020 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки;

??31.05.2021 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 21 грудня 2020 року Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: 06.08.2020 на суму 737 гривень 50 копійок.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 31 травня 2021 року Золочівського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: 13 лютого 2021 року на суму 750 гривень 00 копійок.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 21 вересня 2021 року Золочівського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод:

- 07.05.2021 року на суму 1 166 гривен 67 копійок.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

??01.01.2020 становить 2102 грн.;

??01.01.2021 становить 2270 грн.

Таким чином дії ОСОБА_5 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року; за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року; за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року слід кваліфікувати за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання - про звільнення від покарання і пом?якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним установа виконання покарань просить:

виключити з вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

виключити з резолютивної частини вироку Дергачівського районного за суду Харківської області від 21.12.2020 року посилання на застосування ч. 1 ст. ч.3 70 КК України;

звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 31 травня 2021 року Золочівського районного суду Харківської області у зв?язку із усуненням кримінальної караності діяння;

??виключити з вироку від 31 травня 2021 року Золочівського районного суду Харківської області посилання на приписи ст. 71 КК України;

звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 21 вересня 2021 року Золочівського районного суду Харківської області у зв?язку із усуненням кримінальної караності діяння;

??виключити з вироку від 21 вересня 2021 року Золочівського районного суду Харківської області посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України;

??керуючись п. 14 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 21 грудня 2020 року Дергачівського районного суду Харківської області, а саме: визначити порядок виконання вищеозначеного вироку у відношенні засудженого ОСОБА_5 , 1968 року народження.

У судовому засіданні представник органу виконання покарань клопотання підтримав частково, а саме відмовився від другого пункту прохальної частини та просив звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.12.2020 за епізодом від 06.08.2020 року за ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Його ж визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За вказаним вироком ОСОБА_5 06 серпня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення за ч 3 ст. 185 КК України та завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 737,50 грн.

Вироком Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.12.2020 і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 4 (чотирьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_5 13 лютого 2021 року вчинив кримінальне правопорушення за ч 2 ст. 185 КК України та завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 750,00 грн.

Відповідно до вироку Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених особі покарань за попереднім вироком Золочівського районного суду Харківської області від 31.05.2021 та цим вироком, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки і 2 (два) місяці.

За вказаним вироком ОСОБА_5 07 травня 2021 року вчинив кримінальне правопорушення за ч 2 ст. 185 КК України та завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1166,67 грн.

Згідно положень ч. ч. 2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет Україні на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень;.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень;

1 січня 2021 року - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Засуджений за вироками Золочівського районного суду Харківської області від 21 веренся 2021 року та від 31 травня 2021 року, а також за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_7 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року, згідно з яким за епізодом від 06.08.2020 року завдав потерпілому матеріальну шкоду злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

В іншій частині вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року залишається без змін.

Також, суд вважає за можливе привести вирок Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України, оскільки ОСОБА_5 за вказаним вироком вчинив кримінальне правопорушення-злочин за ч. 2 ст. 185 КК України та своїми завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 862,03 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна. Разом з тим, посилання на приписи ст. 71 КК України з вказаного вироку виключаються.

Крім того, суд вважає за можливе привести вирок Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року та на підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння. Також з вказаного вироку виключається посилання на приписи ч .4 ст. 70 КК України.

З огляду на вищевикладене ОСОБА_5 слід вважати засудженим за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 11.08.2020 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за епізодом від 12.08.2020 за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, згідно з ч.1 ст. 70 КК України остаточним призначенням ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Привести вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року за ч 3 ст. 185 Кримінального кодексу України за епізодом, який мав місце 06.08.2020 року, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

В іншій частині вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Привести вирок Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

Виключити з вироку Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2021 року посилання на приписи ст. 71 КК України.

Привести вирок Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

Виключити з вироку Золочівського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року посилання на приписи ч .4 ст. 70 КК України.

Зобов`язати ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» направити копію цієї ухвали, яка набрала законної сили, разом з розпорядженням про виконання ухвали, яка набрала законної сили, копією вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року з розпорядженням про його виконання, для подальшого виконання покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до органу пробації за місцем мешкання засудженого.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 23.06.2025.

Суддя ОСОБА_1