Справа №295/7306/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши внесене слідчим СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000079, зареєстрованого 26.05.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в якому послався на те, що слідчим відділом ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 26.05.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Під час опрацювання відомостей в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та з оприлюднених в ЗМІ матеріалів встановлено, що рішенням Оліївської сільської ради № 245 від 09.07.2021 «Про розгляд заяв громадян по затвердженню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» у власність ОСОБА_5 передано земельну ділянку, що перебувала у комунальній власності, кадастровий номер :08:001:2772. Проте, землі, за рахунок яких сформовано таку ділянку, перебували у приватній власності інших фізичних осіб, про що, згідно повідомлень в ЗМІ, було відомо посадовим особам Оліївської сільської ради.

Враховуючи викладене, за словами слідчого, у діях службових осіб Оліївської сільської ради вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, що полягають у використанні службовими особами Оліївської сільської ради свого службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, внаслідок протиправної безоплатної передачі у приватну власність земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:2772, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних осіб.

У ході досудового розслідування 27.05.2025 допитано ОСОБА_6 , яка пояснила, що її бабуся ОСОБА_7 працювала у КСП «Оліївське» (реорг. ВСК «Світоч»), у зв`язку з чим отримала можливість приватизувати земельну ділянку та паї.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 82 від 15.10.1992 року «Про передачу виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову» її бабусі ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею 0,10 га, розміром 20х50 м, згідно з генеральним планом забудови район «Крошня» по вул. Гетьмана Вигівського, № 125.

У подальшому, відповідно до рішення виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 17 від 18.04.1996 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» її бабусі ОСОБА_7 передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка, яка була раніше надана громадянинові у межах населеного пункту, для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель 0,10 га, та для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 .

Указану земельну ділянку ОСОБА_7 використовувала для вирощування сільськогосподарських культур.

Крім того, ОСОБА_7 було передано у приватну власність земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Оліївське», розташованого в с. Оліївка, Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, розміром 2,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла та ділянка АДРЕСА_1 , перейшла в спадщину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , по 1/2 частині кожному.

У травні 2019 році, ОСОБА_6 на підставі нотаріально завіреного доручення від свого батька ОСОБА_9 звернулася до земельного відділу Оліївської сільської ради з приводу документального оформлення земельної ділянки АДРЕСА_1 та паїв, площею 3,1306 га, яким в подальшому було присвоєно кадастровий номер :01:000:0299. Працівник земельного відділу Оліївської сільської ради ОСОБА_10 , ознайомившись з документами на земельну ділянку та паї, повідомив, що земельна ділянка АДРЕСА_1 існує, проте спочатку необхідно написати заяву на документальне оформлення паїв та після їх оформлення звернутись для подальшого оформлення земельної ділянки.

Після оформлення паїв, приблизно у червні 2020 року, ОСОБА_6 разом з сестрою ОСОБА_11 звернулись до начальника земельного відділу Оліївської сільської ради ОСОБА_12 для документального оформлення земельної ділянки АДРЕСА_1 . Ознайомившись з наданими ОСОБА_12 документами, останній сказав, що вказана земельна ділянка виділена іншій особі - ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, після неодноразових офіційних звернень до Оліївської сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_13 звернулись до суду з позовом щодо скасування рішення Оліївської сільської ради про відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_5 .

У липні 2024 року суд повернув позов для усунення недоліків та необхідності надання додаткових документів по земельній ділянці № 125. При цьому, на звернення ОСОБА_6 . Оліївською сільською радою надавались відповіді щодо земельної ділянки АДРЕСА_3 .

Також, свідок зазначила, що на даний час належна їй земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_14 та їй присвоєно кадастровий номер :08:001:2772.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 вважає, що службові особи Оліївської сільської ради, використовуючи службове становище, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, вчинили злочин та незаконно передали належну їй земельну ділянку іншій особі.

В обґрунтування наданих показів до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 долучила копії: рішення № 82 від 15.10.1992 року Оліївської сільської ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області про виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову р-н Крошні по вул. Г.Вигівського за № 125 гр. ОСОБА_7 ; акту розбивки фундаментів у натурі від 30.12.1994 року; плану забудови земельної ділянки від 30.12.1994 року; будівельного паспорту на забудову земельної ділянки; рішення Оліївської сільської ради Житомирського району, Житомирської області №17 від 18.04.1996 року про передачу безкоштовно у приватну власність земельну ділянку р-н Крошні по вул. Г.Вигівського за №125; акту погодження меж земельної ділянки; свідоцтва про майновий пай серія ЖИ-6 №150149 від 14.08.2008 р.; документації щодо отримання у спадщину земельної ділянки АДРЕСА_1 ; витягу із рішення № 476 від 24.12.2021 р. Оліївської сільської ради про розгляд заяв по затвердженню технічних умов (на паї); витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ- 021 від 22.11.2021 року на пай; витягу із рішення № 1307 від 21.10.2020 року Оліївської сільської ради про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою до відведення земельних ділянок (на ОСОБА_5 0,15 га для ведення особистого селянського господарства с. Оліївка); листування із Оліївською сільською радою відносно земельної ділянки АДРЕСА_1 ; схеми меж земельної ділянки ОСОБА_7 АДРЕСА_1 ; фото земельної ділянки в 2024 році, де спадкоємці ОСОБА_7 обробляли земельну ділянку АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта земельна ділянка за кадастровим номером :08:001:2772 на даний час на праві власності належить ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Так, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 квітня 2025 року земельна ділянка із кадастровим номером :08:001:2772 ОСОБА_5 відчужена ОСОБА_14 , громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. ЖитомиріУДМС України в Житомирській області 24 травня 2013 року, який проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим, за словами слідчого, існує реальна загроза вчинення щодо указаної ділянки інших цивільно-правових правочинів на користь третіх осіб, у тому числі з метою приховання протиправних дій та уникнення відповідальності. Таким чином, з метою збереження речових доказів, запобіганню виникнення зазначеним вище діям та наслідкам, є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на вказаний об`єкт нерухомості.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття даної особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки земельна ділянка із кадастровим номером :08:001:2772 не є тимчасово вилученим майном, зважаючи на положення частини другої статті 172 КПК України, відповідну заяву слідчого, розгляд клопотання про арешт майна проводиться без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту такого майна.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Із матеріалів клопотання вбачається, що відділом поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 26.05.2025 року за фактом протиправної безоплатної передачі у приватну власність земельної ділянки, кадастровий номер :08:001:2772, службовими особами Оліївської сільської ради з використанням свого службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних осіб. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 29.05.2025 року земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2772 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У пунктах 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, наявність можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

За сталою судовою практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо законності й обґрунтованості арешту майна та відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Проаналізувавши наведені стороною обвинувачення у клопотанні про арешт майна доводи, надані на підтвердження указаних у клопотанні обставин докази слідчий суддя вважає, що втручання у право власності гр. ОСОБА_14 на даному етапі досудового розслідування є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки іншим чином неможливо забезпечити збереження указаного майна.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною одинадцятою статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. У зв`язку із відсутністю у матеріалах клопотання доказів, які свідчать про виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:2772 або про підготовку до їх проведення слідчий суддя вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог клопотання про заборону будь-яким особам проводити будівельні роботи на згаданій ділянці.

В іншій частині, з огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, завдання та мету арешту майна, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2772, розташовану по АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області 24 травня 2013 року, який проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із забороною вчинення будь-яким особам будь-яких реєстраційних дій стосовно указаної земельної ділянки.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1