Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000576 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Старі Велідники Овруцького району Житомирської області,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.320 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.320 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.п.31, 81 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить відомості про викривача та розмір запропонованої винагороди викривачу.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 просить вказану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України і містить всі необхідні відомості. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд та в подальшому можуть перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, і на цьому наполягав прокурор у підготовчому судовому засіданні, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) на підставі оперативної інформації, отриманої працівниками правоохоронного органу. Сторона захисту, яка в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, ознайомилася з матеріалами досудового розслідування, цього не заперечувала, проте наполягала на поверненні обвинувального акта прокурору у зв`язку з тим, що він не містить анкетні відомості викривача та дані про розмір пропонованої винагороди викривачу. Оскільки в даному кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР на підставі оперативної інформації, а не від викривача, то про останнього в обвинувальному акті і не зазначалось.

Крім того, прокурор посилається на постанови Верховного Суду, в яких йдеться про формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, що не має жодного відношення до ухвали, яка оскаржується.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 вказує, що апеляційна скарга не містить обґрунтування, у чому полягає неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений ч.2 ст.320 КК України, відповідно до примітки до ст.45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням як такий, що вчинений шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а тому відомості, передбачені п.п.31, 81 ч.2 ст.291 КПК України, обов`язково мають зазначатись в обвинувальному акті. Що стосується посилань в апеляційній скарзі прокурора на практику Верховного Суду, то вона є не релевантною до цього кримінального провадження. З огляду на викладене просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а у хвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, у розумінні примітки до ст.45 КК України ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, оскільки, обіймаючи посаду фармацевта ТОВ «Геліантус», він відповідно до своїх посадових обов`язків виконує адміністративно-господарські функції і є службовою особою. З обвинувального акта вбачається, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР Шевченківським УП ГУНП у м. Києві слугувала отримана оперативна інформація, що група осіб порушує правила обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Києва.

З цього суд дійшов висновку, що прокурор не заперечує існування особи, від якої до органу досудового розслідування надійшла заява чи повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення, тобто викривача, який згідно з ч.1 ст.53, ст.533 Закону України «Про запобігання корупції», серед іншого, має право на забезпечення безпеки та на винагороду у визначених законом випадках. У зв`язку з цим відсутність в обвинувальному акті відомостей, передбачених п.п.31, 81 ч.2 ст.291 КПК України, впливає на вирішення питання при ухваленні вироку, чи є підстави для виплати винагороди викривачу і, якщо так, у якому розмірі та в якому порядку, і призведе до порушення процедури допиту викривача як свідка.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.п.31, 81 ч.2 ст.291 України обвинувальний акт має містити анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та розмір пропонованої винагороди викривачу.

Невідповідності обвинувального акта вказаним вимогам закону колегія суддів не вбачає.

Як вбачається з обвинувального акта, 25.09.2023 надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про отримання оперативної інформації, що група осіб порушує правила обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Києва, і того ж дня заступником начальника СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.320 КК України, за № 0003938. В подальшому матеріали вказаного досудового розслідування були об`єднані з іншими за № 0003938 і 13.12.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України.

07.02.2023 надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про отримання оперативної інформації, що ОСОБА_7 порушує правила обігу наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Києва, і того ж дня заступником начальника СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.320 КК України, за № 0000580.

07.02.2024 матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 виділено в окреме провадження № 0000576.

За визначенням терміну у п.162 ч.1 ст.3 КПК України викривач - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР слугувала оперативна інформація, зафіксована в рапортах старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, а не заява або повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення фізичної особи, яка в розумінні п.162 ч.1 ст.3 КПК України може бути викривачем, вказані обставини вочевидь свідчать про відсутність викривача у цьому кримінальному провадженні. А тому у слідчого та прокурора не було підстав зазначати в обвинувальному акті анкетні відомості викривача та розмір пропонованої йому винагороди.

Позиція сторони захисту, що у такому разі обвинувальний акт належить повернути прокурору для зазначення в ньому про відсутність викривача, надумана, оскільки за змістом п.31 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості викривача, тобто конкретної особи, а не відомості про його наявність або відсутність.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам закону не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування ухвали згідно з положеннями ст.ст.409, 411 КПК України з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва 18 жовтня 2025 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000576 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.320 КК України, повернуто прокурору, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3