Справа №463/5808/25
Провадження №1-кп/463/446/25
УХВАЛА

судового засідання

04 серпня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2025 року за №0000706, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, розлученого, зі слів працюючого на посаді директора ТОВ «ГЛОБО-ЮКРЕЙН», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

25 червня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, затверджений 25 червня 2025 року прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 .

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 4 серпня 2025 року прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є достатні підстави стверджувати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що можуть безпосередньо перешкодити якісному проведенню досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не змінились та не зменшились, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, продовжувати вчиняти інші злочини, та відтак є об`єктивні підстави вважати, що лише продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому просить не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки злочини було вчинено із застосуванням насильства.

Потерпілі та представник потерпілої підтримали думку прокурора.

Захисник, який на підставі поданого ним клопотання брав участь в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, в такому клопотання прокурора заперечив, оскільки вважає, що відсутні ризики для продовження найтяжчого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому просив застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт або визначити йому розмір застави.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, вказав, що шкодує про вчинене.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і під час розгляду клопотання про продовження такого, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2025 року у справі №463/2964/25, провадження №1-кс/463/3083/25, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» з 03 год. 00 хв. 29 березня 2025 року до 27 травня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126217620).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000706 від 29 березня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126706036).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 травня 2025 року у справі №463/4802/25, провадження №1-кс/463/4832/25, продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на шістдесят днів, тобто до 21 липня 2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127609145).

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 (шістдесят) днів до 23 серпня 2025 року включно.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, оскільки обвинувальний акт надійшов для розгляду до суду, враховуючи покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винними у вчиненні інкримінованого злочину, існують підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі можез метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, оскільки такі ще не давали показів в судовому засіданні, вчинити інші кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Наведені дані про особу обвинуваченого який раніше не судимий, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 4 жовтня 2025 року.

При цьому відповідності до пунктів 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відтак з врахуванням обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід не визначити таким розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331, 372, 375 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 4 жовтня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1