Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/618/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря

судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

встановила:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що 02.07.2025 року ОСОБА_7 звернувся до Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури з заявою щодо внесення відомостей в порядку ст. 214 КПК відносно дій слідчого Олевського ВП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за ч. 1 ст. 384 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що вищевказана заява ОСОБА_7 від 02.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення була повторно скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Хмельницькому лише 05.08.2025 року.

Враховуючи, що заява ОСОБА_7 від 02.07.2025р. про вчинення кримінального правопорушення направлена за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, на час розгляду скарги не надходила та органом досудового розслідування не отримана, слідчий суддя не вбачав підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді.

Зазначає, що слідчий суддя стверджує про повторне направлення від 05.08.2025 керівником Коростенської окружної прокуратури щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Посилається на те, що до цього часу також відсутні будь-які дії слідчого ТУ ДБР щодо внесення до ЄРДР, хоча уже минуло понад дві неділі, оскільки слідчий зобов`язаний був виконати вимоги ст. 214 КПК України, відповідно повинно було здійснено внесення протягом 24 годин до ЄРДР та надано витяг через 24 години з моменту внесення таких відомостей заявнику, - чого не було зроблено слідчим та зухвало порушено вказані вимоги КПК України.

Просить поновити строки на оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира, оскільки отримав її 20.08.2025 року, що підтверджується копією рекомендованого поштового конверта зі штампом поштового відділення від 13.08.2025 р.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Судом встановлено, що 02.07.2025 року ОСОБА_7 звернувся до Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури з заявою щодо внесення відомостей в порядку ст. 214 КПК відносно дій слідчого Олевського ВП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за ч. 1 ст. 384 КК України.

25.07.2025 року ОСОБА_7 отримав відповідь Коростенської окружної прокуратури про направлення його звернення до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Хмельницькому для прийняття рішення у порядку ст.214 КПК України.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Подана скаржником заява не була проігнорована чи іншим чином залишена без відповідного реагування, оскільки прокурор, в межах наданих йому повноважень, прийняв рішення про направлення звернення до іншого органу досудового розслідування з дотриманням правил підслідності.

Як встановлено слідчим суддею, з чим погоджується і апеляційна інстанція, на час звернення ОСОБА_7 зі скаргою - 28.07.2025 р., заява про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 р. до ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому не надходила (а.с.9), а тому за даних обставин підстав вважати, що вказаний орган допустив бездіяльність не має.

Доводи ОСОБА_7 про бездіяльність ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому, оскільки за повторно направленою 02.08.2025 р. Коростенською окружною прокуратурою до ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому заявою про кримінальне правопорушення, також допущено бездіяльність, оскільки вона не внесена до ЄРДР протягом 24 годин, виходять за межі поданої ним скарги та не перевірялися слідчим суддею, а тому апеляційним судом перевірятися не можуть.

За таких обставин апеляційний суд підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду Житомирської області від 06 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: