Справа № 146/833/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 146/746/25 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 114-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2025 року в провадження судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 146/746/25 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 114-1 КК України

Дана заява мотивована наступним.

В провадженні судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 перебуває справа по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Суддя ОСОБА_5 та обвинувачений у даному кримінальному проваджені перебувають у дружніх стосунках, такі обставини можуть викликати підстави для скасування судових рішень як зі сторони захисту так і зі сторони обвинувачення.

На підставі вказаного вище захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить відвести суддю ОСОБА_5 від участі в справі № 146/746/25 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак адвокат ОСОБА_4 направив на адресу суду заяву, згідно якої заяву про відвід судді ОСОБА_5 просить розглянути без його участі та участі обвинуваченого, заяву просить задовольнити.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду письмові пояснення в яких вказала, що вона дійсно товаришує із сім`єю ОСОБА_6 (подружжя), тому дана обставина може викликати сумнів у її неупередженості. Крім цього вказала, що 27 січня 2025 року постановою Томашпільського районного суду було задоволено її самовідвід у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_3 ) з тих самих підстав, що і у даному відводі. Враховуючи наведене та з метою уникнення звинувачень щодо необ`єктивності та упередженості, просить заявлений відвід задовільнити.

Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

Розглядаючи заяву про відвід судді ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Підстави відводу (самовідводу) судді в кримінальному процесі визначені ст. 75-76 КПК України.

Згідно із ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. А тому неупередженість судді при здійсненні правосуддя є основним його обов`язком, та не може ставитися у залежність від будь-якого впливу, в т.ч. наявності дружніх відносин.

В пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Суд зазначає, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.(ВисновокNo1(2001)Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів»).

Безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, а саме: при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумніву його безсторонності. Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Статтею 7 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки.

У пункті 49 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судді у своїй діяльності повинні керуватися принципами професійної поведінки.

Стосовно правил поведінки судді Консультативна рада європейських суддів вважає, що кожний окремий суддя повинен забезпечувати високий ступінь професійної компетентності, мати високий рівень професійної свідомості та виконувати свої обов`язки ретельно (пункт 50 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи N 3 (2002).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Поняття «інші обставини які викликають сумніви у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь- яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з їх пунктом 2.5 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Отже, для вирішення питання про наявність законних підстав побоюватись, що конкретний суддя не є неупередженим, точка зору будь-якого «стороннього спостерігача» безумовно важлива, проте не повинна мати вирішального значення з огляду на те, що суспільство є неоднорідною сукупністю осіб з різними віком, освітою та культурою, майновим та соціальним станом, уявленнями про життєві цінності зокрема, що унеможливлює в принципі врахування різноманітних інтересів якогось умовного «спостерігача».

Подаючи заяву про відвід, захисник обвинуваченого не зазначив, як дружні відносини судді з обвинуваченим ОСОБА_3 , можуть вплинути на порушення суддею основного обов`язку судді щодо неупередженого розгляду справи та на неможливість винесення нею об`єктивного судового рішення, оскільки безсторонність та неупередженість судді є не правом, а обов`язком судді, в т.ч. однією із підстав набуття такого правового статусу.

При розгляді заяви враховується те, що Закон прямо не називає переліку осіб, пов`язаних з суддями дружніми стосунками, чи то сусідськими відносинами, особистими (є кумами), пов`язаними із суддями спільним навчанням, професійною освітою (були колегами протягом певного періоду), або які іншим чином проводили тривалий час разом, і стосунки з якими виключають участь судді у судовому процесі.

У випадку існування приватного інтересу за участі таких осіб суддям рекомендується брати до уваги наступні обставини: характер знайомств з наведеними особами, тривалість дружніх, сусідських або інших особистих позаслужбових стосунків, наявність фактичного періодичного спілкування з цими особами та інші факти, які характеризують ступінь особистих стосунків судді.

Проте не має об`єктивних підстав вважати, що знайомство із обвинуваченим порушує принцип «безсторонності» у цьому провадженні.

Перебування судді ОСОБА_5 у дружніх стосунках із обвинуваченим ОСОБА_3 жодними фактичними даними не підтверджене й на наявність таких фактичних даних у заяві не йдеться.

Суд також зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а за певних обставин можуть мати ознаки зловживання правом.

При цьому, можливі дружні стосунки, на які зроблено посилання в заяві захисника обвинуваченого, самі по собі не свідчать про її упереджене ставлення до обвинуваченого під час судового провадження й таких даних заява про відвід не містить.

На думку суду ймовірне перебування в дружніх відносинах судді з дружиною обвинуваченого, не може свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді та не буде викликати будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окремо, слід зазначити, що із сайту Судової влади України та ЄДРСР також вбачається, що під головуванням судді ОСОБА_5 в минулому у справі про адміністративне правопорушення № 146/1484/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , у цивільній справі №146/1111/22 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 , у кримінальні справі № 146/557/21 по якій ОСОБА_3 допитувався суддею в якості свідка, заяви про відвід чи самовідвід судді у зв`язку з дружніми відносинами ніким не подавалась.

Відповідно до Коментаря Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04.02.2016р. №1, суддя, який має (або створює враження такого, що має) конфлікт інтересів, але вважає, що може розглядати справу неупереджено, може брати участь в провадженні у разі згоди сторін. Процес досягнення згоди має бути справедливим і неупередженим, і включати повідомлення сторонам підстав для конфлікту, можливість сторонам і їх адвокатам порадитися за відсутності судді, одностайну згоду сторін, а в разі її відсутності - неповідомлення судді про особи тих, хто погодився або не погодився.

Крім цього, слід зазначити, що під час розгляду заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід, яка розглядалася 13 травня 2025 року, обвинувачений та його захисник поклалися на розсуд суду, інші учасники кримінального провадження, не висловили своє бачення про ставлення до вказаної заяви про самовідвід судді. При цьому обвинувачений та його захисника, не зазначали про визнання обставин викладених суддею в заяві про самовідвід та наявність підстав для задоволення такої заяви.

Таким чином, судом не встановлено, що суддя ОСОБА_5 особисто чи опосередковано заінтересована у результатах розгляду вищевказаного кримінального провадження маючи ймовірні дружні відносини із дружиною обвинуваченого або наявні інші обставини, що викликають сумнів у її неупередженості, та не можуть свідчити про неможливість судді забезпечити справедливий, належний та неупереджений розгляд кримінального провадження, а тому суд вважає, що в задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 146/746/25 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 114-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1