ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1837/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000521, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючої, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, у відповідності до вимог ст. ст. 291, 302 КПК України, надійшло вказане кримінальне провадження.

При цьому до обвинувального акту з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, додані: письмова заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку; матеріали досудового розслідування. Також вказана заява обвинуваченої ОСОБА_2 містить відомості щодо беззаперечного визнання останньою своєї винуватості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України і тому підлягає задоволенню.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено наступне.

16.05.2025 приблизно о 10 год. 15 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, поблизу станції метрополітену «Вирлиця», шляхом підбору з землі, умисно, незаконно, безкоштовно придбала психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), масою 0,366 г, що знаходилась в прозорому поліетиленовому пакеті з пазовим замком, обмотаному ізолентою зеленого кольору, після чого помістивши речовину до пробірки Епіндорфа, поклала до правої кишені штанів, в які була одягнена, тим самим почала умисно, незаконно зберігати її при собі для власного вживання, без мети збуту.

В той же день, приблизно о 10 год. 28 хв. за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, поблизу станції метрополітену «Вирлиця», ОСОБА_2 було затримано працівниками поліції, які з правої кишені штанів, в які була одягнена ОСОБА_2 , вилучили пробірку Епіндорфа, всередині якої знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), масою 0,366 г, яку ОСОБА_2 , умисно незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбала та зберігала психотропну речовину без мети збуту, тобто скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачена самостійно, добровільно видала наявну у неї психотропну речовину та вказала на конкретні обставини її придбання та зберігання і саме вказана позиція обвинуваченої забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд.

Обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченої, яка негативних характеристик не має, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судима, проживає за місцем реєстрації.

При цьому суд враховує положення ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене суд вважає, що покарання у виді штрафу призначено бути не може, оскільки обвинувачена офіційних доходів не має, відомості щодо наявності заощаджень - відсутні.

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним» («Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року). У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи наведене суд вважає, що покарання у виді обмеження волі, яке полягає в триманні засудженого в кримінально-виконавчій установі відкритого типу, не відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, та не буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Разом з тим, суд, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, вважає, що необхідним та достатнім є призначення покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 381-382 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Згідно ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_2 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 3565 грн. 60 коп.

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон «Realme», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 - залишити останній;

- психотропну речовину - PVP, масою 0,366 г, яку передано до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві (квитанція № 224573) - знищити.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя