Справа № 393/671/24
пров. 1-кп/393/51/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' та з використанням власних технічних засобів за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000034 від 09.02.2021р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Новгородківському районному суді Кіровоградської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

17.04.2025р. прокурор подав до суду клопотання, в якому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів. Прокурор обґрунтовує подане клопотання наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема обвинувачена може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були на момент застосування та продовження даного запобіжного заходу не зменшилися. Прокурор вважає, що враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченої, до останньої неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. В ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор просить визначити обвинуваченій заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо зазначеного клопотання прокурора та просив суд відмовити у його задоволенні. Обвинувачена в судовому засіданні підтримала позицію захисника щодо даного клопотання прокурора.

Потерпілий та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27.11.2024р. застосовано до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 09.00 год. 26.11.2024 року до 09.00. год. 24.01.2025 року, з правом внесення застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 757 000 грн.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2025р. продовжено обвинуваченій ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17.03.2025 року включно, з правом внесення застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 757 000 грн.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2025р. продовжено обвинуваченій ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08.05.2025 року включно, з правом внесення застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 757 000 грн.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Суд відзначає, що підставою для обрання та продовження обвинуваченій зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченій, суд має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, метою якого є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри.

Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачена обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак, суду необхідно встановити чи обвинувачена наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд, розглядаючи вказане клопотання прокурора, враховує практику Європейського суду з прав людини, обставини даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.3 ст.190 КК України в редакції Закону від 30.12.2020р. передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років), та особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працююча, осіб на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, тривалий час перебувала у розшуку по даному кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, а саме - те, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та може вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати і є реальними. Обвинувачена на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та суворістю можливого покарання.

Ризик впливу на свідків, потерпілого може стати актуальним саме у зв`язку зі зміною стадії кримінального провадження (надходження обвинувального акту до суду). Так як, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що передувало надходженню обвинувального акта до суду, формує обізнаність обвинуваченої про повний обсяг і зміст показань осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, та встановлені обставини. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом, а тому за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення є реальним, так як остання раніше судима та перебувала у розшуку.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосований до обвинуваченої, так як він не забезпечить уникнення наведених ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченої з огляду на особу останньої та обставини кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судима, протягом тривалого часу перебувала у розшуку, що вказує на наявність значних ризиків для виконання завдання кримінального провадження. Тому, з метою забезпечення заходів кримінального провадження, зважаючи на розмір заподіяної шкоди у даному кримінальному провадженні, суд вважає даний випадок виключним та вбачає всі підстави для того щоб вийти за межі передбаченого ч.5 ст.182 КПК України розміру застави, з визначенням обвинуваченій застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183,194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 грн. (сімсот п`ятдесят сім тисяч гривень), яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду по справі №0000034.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави ОСОБА_4 покласти на неї на строк до 19.06.2025 року наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона фактично проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, за винятком участі в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1