Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001861, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернулась до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0001861, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.09.2025.

Досудовим розслідування встановлено, що 01.09.2025 о 05 год 41 хв. невстановлена особа, в умовах воєнного стану, шляхом розбиття вітрини, таємно проникла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрала статуетки, чим спричинила ФОП ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.09.2025 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні даного правопорушення затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проведено особистий обшук особи, в ході якого виявлено та вилучено: статуетку у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052.

02.09.2025 вилучені речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування посилається на те, що вищезазначені речі мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і можуть бути використані, як доказ під час судового розгляду. Вищевказане майно не відповідає критеріям майна, на яке, відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, накладення арешту заборонено. Таким чином, вилучені речі повністю відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій. Власником вилучених речей є ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що вищевказане вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу, тому необхідно на вказане майно накласти арешт, оскільки незастосування заборони на відчуження, використання та розпоряджання цим майном може призвести до перепродажу майна, його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи, у зв`язку із чим просила задовольнити його у повному обсязі. Зазначила, що підозрюваний у крадіжці майна ОСОБА_6 наразі перебуває під вартою.

Особа, у якої було вилучено в ході затримання майно, - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, оскільки йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи специфіку даного кримінального провадження, судовий розгляд клопотання здійснюється за відсутності власника майна.

Заслухавши доводи слідчої, дослідивши матеріали клопотання та всі долучені до нього документи, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 КПК України.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході судового розгляду встановлено, що 01.09.2025 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проведено особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: статуетку у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052.

Вилучені в ході проведення обшуку речі, в силу положень ч. 2 ст. 168 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідча суддя зауважує, що клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого в ході проведення обшуку подано у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчою суддею, постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 01.09.2025 року майно, виявлене та вилучене в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема статуетку у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052, визнано речовим доказом, оскільки таке майно має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і може бути використане, як доказ під час судового розгляду.

Із урахуванням наведеного, слідча суддя вважає обґрунтованими доводи слідчої про те, що статуетка у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052, самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані, як докази під час судового розгляду, а отже вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту на таке майно, є можливість його приховування, пошкодження, псування чи знищення. Відповідно накладення арешту позбавляє власника майна можливості розпоряджатися та користуватися цим майном. Отже, може бути виконане завдання арешту майна - збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

На думку слідчої судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, крім того воно є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України, а тому слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 175, 237, 309, 370 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001861, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: статуетку у вигляді голови та 2 уламки від статуетки у вигляді голови, які поміщено до спец пакету №WAR1080052, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідча суддя ОСОБА_1