ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2347/25 Справа № 175/492/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року у кримінальному провадженні N?0002732 від 06.08.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Садове Октябрського району Хабаровського краю, громадянин України, раніше не судимий, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який проходить військову службу на посадіводій автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні N?0002732 від 06.08.2024 року року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності. Повернуто клопотання прокурору для здійснення провадження в загальному порядку.

В обгрунтування ухвали суд зазначив, що на час розгляду клопотання прокурора доля ОСОБА_7 невідома і жодних строків його явки в судове засідання передбачити неможливо.

Виснував, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі, оскільки зазначене кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не складений, а в силу положень ст. 314 КПК України, в даному випадку суд вирішує питання щодо задоволення, або відмови в задоволенні клопотання прокурора про звільнення на підставі ч. 5 ст. 401 КК України від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України. Отже, чинне кримінальне процесуальне законодавство України не передбачає підстав для зупинення провадження у таких випадках.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року про повернення клопотання. Направити клопотання про звільнення у кримінальному провадженні N?0002732 від 06.08.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України щодо ОСОБА_7 , до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена ухвала суду є незаконною, у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тобто з підстав визначених ст. 412 КПК України.

Звертає увагу, що суд не повідомив підозрюваного належним чином про дату, час і місце судового засідання. Тому повернення клопотання з підстави неявки тривалий час підозрюваного, суперечить вимогам закону. Така позиція корелюється з практикою Верховного Суду в справі №346/1892/22 та у справі №2/4151/06/20/02/19.

Зауважує, що ОСОБА_7 перебуває в районі виконання бойових завдань, що стало об?єктивною причиною його неможливості з?явитися до суду, навіть за умови належного повідомлення.

Вважає, що повернення клопотання прокурору лише на підставі неявки підозрюваного, не передбачене як допустима підстава для такого рішення. Таким чином суд прийняв рішення, яке не передбачене чинними нормами КПК України та повернув клопотання без встановлених на те правових підстав, встановлених ст. 314 КПК України. Вказані порушення вважає істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

Позиції сторін в суді :

Прокурор в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, а ухвалу суду 1-ї інстанції слід скасувати з постановленням нової, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно дл ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Таким чином, в даному випадку необхідна сукупність умов для звільнення від кримінальної відповідальності за ст.407 КК України, а саме: злочин за ст.407 КК України вчинено вперше; особа добровільно звернулась з клопотанням; командир чи начальник погодив це.

Нормами ч. 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності є дискреційним повноваженням суду. При звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України слід враховувати особу обвинуваченого, та з?ясувати, чи дійсно особа добровільно бажає повернутись на військову службу, чи такий намір є формальним, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Водночас у матеріалах провадження відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_7 про дату, час та місце судового засідання, на якому було розглянуто клопотання прокурора, що унеможливлює з?ясування думки самого ОСОБА_7 щодо заявленого прокурором клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. При цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 цього Кодексу належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Проте в матеріалах судової справи відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_7 судового виклику особисто або шляхом направлення йому поштової кореспонденції через Укрпошта, або вручення такого повідомлення за місцем несення ним служби.

Наявні у провадженні судові повідомлення, сформовані через АСДС «Д-3» (а.с. 14, 18, 22, 26, 31, 35, 39), ніяким чином не свідчать про направлення відповідного виклику особи в суд у спосіб, встановлений вимогами ст. 135 КПК України.

Також судом не було застосовано інших заходів належного повідомлення ОСОБА_7 відповідно до приписів ч. 2 ст. 135 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що місцевий суд, не вжив усіх передбачених кримінальним процесуальним законом заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_7 про дату та час судового засідання 05 червня 2025 року. Внаслідок цього не було забезпечено право ОСОБА_7 на доступ до правосуддя, не забеспечено його право на захист та не створено необхідних умов для використання прав, наданих йому як стороні процесу, чим порушено засади кримінального провадження, визначені у статтях 21, 22 КПК України, про що слушно зазначається в апеляційній скарзі прокурора.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції констатовано рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року, в пунктах 25 і 26 якого, зокрема, наголошено на тому, що принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони.

Отже апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 не був належним чином проінформований про дату та час судового розгляду клопотання прокурора про його звільнення від кримінальної відповідальності, що призвело до порушення його прав.

Підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною, оскільки ухвалена без дотримання вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме з порушенням права ОСОБА_7 на особисту участь під час судового розгляду, що є істотним порушенням вимог КПК України. Тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ч. 1 ст. 415 КПК, з призначенням нового розгляду в суді першій інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року у кримінальному провадженні N?0002732 від 06.08.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4