1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5799/25 1-кс/335/2162/2025
17 червня 2025 року м. Запоріжжя
Досудовим слідством встановлено, що 12.06.2025 року, близько 00:30 годин, за місцем тимчасової дислокації, за адресою АДРЕСА_1 з тілесними ушкодженнями виявлено військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від яких останній помер при транспортуванні до стабілізаційного пункту.
За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
На теперішній час вказаний автомобіль має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню та в подальшому з вказаними об`єктами буде проведено комплекс судової експертиз, висновки яких також матимуть доказове значення по вказаному кримінальному провадженню.
Згідно свідоцтва про реєстрацію, НОМЕР_3 транспортний засіб Mercedes-Benz, модель VITO 111, 2009 року випуску належить військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_3 . Та 11.06.2025 року перебував в користуванні ОСОБА_5 .
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, слідчий просить накласти арешт на майно в рамках даного кримінального провадження, а саме: автомобіль легковий марки Mercedes-Benz, модель VITO, сірого кольору, д.н.з. на чорному фоні НОМЕР_2 , який вилучений в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , для використання його як доказу, так як дані матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки необхідним є призначення судових експертиз по їх дослідженню.
Слідчий підтримала подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.
У судове засідання власник майна не з`явився.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Враховуючи те, що неявка вищезазначених осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у їх відсутність, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Вилучений автомобіль марки Mercedes-Benz, модель VITO, сірого кольору, д.н.з. на чорному фоні НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Огляд проведено 12.06.2025 року, клопотання слідчого про арешт майна відправлено поштою 13.06.2025 року, що свідчить про дотримання слідчим строків подання клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.
Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом
У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх пошкодженню, відчуженню чи знищенню вказаного майна. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно може містити сліди скоєння злочину, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно.
Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -
Накласти арешт на майно в рамках даного кримінального провадження, а саме: автомобіль легковий марки Mercedes-Benz, модель VITO, сірого кольору, д.н.з. на чорному фоні НОМЕР_2 , який вилучений в ході проведення огляду місця події за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с. Варварівка, вул. Патріотична, 168, для використання його як доказу, так як дані матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки необхідним є призначення судових експертиз по їх дослідженню.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1