Номер провадження: 11-сс/813/1720/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про задоволення самовідводів

08.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.08.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 19.05.2025 року,

встановив:

20.08.2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.08.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 19.05.2025 року.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Одеського апеляційного суду зазначена апеляційна скарга ОСОБА_5 розподілена на колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_6 , судді: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.09.2025 року задоволені заяви суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про самовідвід та відведено вказаних суддів від розгляду апеляційної скарги, а матеріали провадження передані до апарату апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

04.09.2025 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду, апеляційна скарга ОСОБА_5 розподілена для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали судової справи, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили самовідводи від розгляду апеляційної скарги.

Розгляд заяви про самовідвід не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні учасників процесу, з огляду на що, колегія суддів дійшла висновку про те, що заяви про самовідвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливо розглянути за відсутності учасників процесу та дана обставина жодним чином не порушує право учасників процесу на доступ до правосуддя, оскільки незалежно від їх думки (навіть у разі їх присутності під час вирішення питання про самовідводи), колегією суддів не може бути прийнято протилежного рішення, аніж задоволення заявлених самовідводів.

Заслухавши колегію суддів; перевіривши матеріали за апеляційною скаргою; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Статтею 75 КПК визначено перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в ст. 76 КПК.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Стосовно заявлених суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самовідводів, з мотивів того, що апеляційна скарга ОСОБА_5 стосується його скарги на бездіяльність уповноваженого прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до ЄРДР в порядку ст.214 КПК відомостей про вчинення кримінальних правопорушень діючими суддями Одеського апеляційного суду, колегія суддів зазначає наступне.

Аналіз положень ст.75 КПК вказує на те, що законодавцем встановлено підстави, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Колегія суддів враховує той факт, що апеляційна скарга ОСОБА_5 стосується його скарги на бездіяльність уповноваженого прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до ЄРДР в порядку ст.214 КПК відомостей про вчинення кримінальних правопорушень діючими суддями Одеського апеляційного суду: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Вказані обставини унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному судовому провадженні, з огляду на те, що судді вочевидь не можуть не бути неупередженими, оскільки справа стосується як самого судді ОСОБА_3 , так і суддів Одеського апеляційного суду, тому заявлені самовідводи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених самовідводів, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Приймаючи до уваги наявні в даній справі обставини, враховуючи наведені вище вимоги законодавства України, практику Європейського суду з прав людини та Бангалорські принципи поведінки суддів, керуючись положеннями ст.ст. 75, 81 КПК, з метою дотримання, в першу чергу, прав заявника ОСОБА_5 на неупереджений розгляд справи, а також для забезпечення виконання положень ст.ст. 2, 7, 8, 9, 21, 28 КПК, якими регламентовані завдання кримінального провадження, загальні засади кримінального судочинства, зокрема: верховенство права, доступ до правосуддя та розумність строків розгляду справи, а також з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, запобігання виникненню будь-яких сумнівів у учасників процесу щодо безсторонності суду, що у подальшому може бути розцінене як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлені суддями самовідводи, а матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 передати до апарату апеляційного суду для виконання положень ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заявлені самовідводи суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.08.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 19.05.2025 року (справа №521/12013/25).

Матеріали провадження №11-сс/813/1720/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншої колегії суддівв порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4