Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4787/25
Провадження № 1-кп/644/682/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 23 січня 2025 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Євпаторія АР Крим, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 06.02.2025, знаходячись у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 і Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, набув бойові припаси, а саме: ручну осколкову гранату РГ- 42 та ручну гранату РГО-78, тим самим незаконно придбав, та переніс до місця свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_5 , 06.02.2025 приблизно о 13:45 год., знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, зустрівся з особою, яка діяла під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_7 , який отримав від ОСОБА_5 ручну осколкову гранату РГ-42 та ручну гранату РГО-78. Далі, на виконання домовленостей ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 раніше оговорену суму - заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в розмірі 4000 гривень.

Придбані ОСОБА_7 у ОСОБА_5 дві гранати, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-25/3488-ВТХ від 02.04.2025, являють собою ручну осколкову гранату РГ-42 та ручну гранату РГО-78, відносяться до категорії вибухових пристроїв військового призначення - бойовими припасами.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 21.04.2025, знаходячись у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 і Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, набув бойові припаси, а саме: ручну гранату DМ51 та ручну гранату РГД-5, тим самим незаконно придбав, та переніс до місця свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_5 , 21.04.2025 приблизно о 13:50 год., знаходячись поблизу прибудинкової території за адресою: м. Харків, вул. Миру, буд. 10, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно- небезпечних наслідків, зустрівся з особою, яка діяла під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_7 , який отримав від ОСОБА_5 ручну гранату DМ51А2 та ручну гранату РГД-5. Далі, на виконання домовленостей ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 раніше оговорену суму - заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в розмірі 8000 гривень.

Придбані ОСОБА_7 у ОСОБА_5 боєприпаси, а саме: ручна граната DМ51А2 та ручна граната РГД-5, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-25/10055-ВТХ від 12.05.2025, відносяться до категорії бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , повністю розуміючи суть та зміст обвинувачення, будучи обізнаним зі змістом положень статті 63 Конституції України, надав пояснення, якими підтвердив фактичні обставини справи викладені вище та зазначив, що перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , звільнений за станом здоров`я у вересні 2024 року. Вказані бойові припаси є трофеями, які він поклав до своїх речей та забув здати. Також, повідомив, що мав скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим вирішив продати бойові припаси для отримання грошових коштів. Крім того, він щиросердно покаявся у вчиненому, запевнив, що у майбутньому має намір працевлаштуватися та мати законне джерело доходу.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та не викликають в суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15.11.2021р. у справі № 199/6365/19).

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог положень ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Євпаторія АР Крим, громадянин України, перебуває у цивільному шлюбі, з середньою спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, інвалід ІІІ групи, перебував на військовій службі, звільнений за станом здоров`я у вересні 2024 року, є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_2 від 04.01.2024 року), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, суд вважає достатнім та необхідним призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст.263 КК України.

Зважаючи на приведені обставини, тяжкість правопорушення, особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, який просив призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 скасувати, звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду, у зв`язку з призначеним покаранням із застосуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню у строк відбування покарання.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 21 квітня 2025 року до 17 червня 2025 року.

Судові витрати в кримінальному провадженні № 0000116 від 23 січня 2025 року за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України судової вибухово технічної експертизи № CE-19/121-25/10055-ВТХ від 12.05.2025 року в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп. та судової вибухово технічної експертизи № CE-19/121-25/3488-ВТХ від 02.04.2025 року в розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000116 від 23 січня 2025 року, передані на зберігання до ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, а саме: 8000 (вісім тисяч) грн., купюрами по 1000 (одна тисяча) грн. 4 штуки та купюрами по 500 (п`ятсот) грн. 8 штук, мобільний телефон «РОСО» імеі НОМЕР_3 , НОМЕР_4 повернути законним володільцям; змиви з правої та лівої рук ОСОБА_5 ; дві ручні гранати РГД-5 та DM-51 знищити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 року у справі № 644/3489/25, -скасувати.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст.393,395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Індустріальний районний суд м. Харкова, протягом тридцяти діб з моменту проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Індустріальному районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 17 червня 2025 року в одному примірнику.

Головуючий