Справа № 629/3940/25
Провадження № 1-кс/629/1032/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

встановив:

ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просив зобов`язати посадових осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за його викликом від 28.05.2025 року по «102» щодо його заяви, яку було надано працівникам поліції.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив провести засідання без його участі.

Прокурор Лозівської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні скарги заявника просив відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5статті 214 КПК України.

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Проте ні в скарзі ОСОБА_3 , ні у зафіксованій заяві (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, не вказані будь-які об`єктивні дані, що дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Так у заяві від 28.05.2025 ОСОБА_3 зазначив, що «В обґрунтування своєї заяви звертаю Вашу увагу, що дійсно 28 травня близько 13:30 год. Прийшов до відділення виконавчої служби м. Лозова, яке знаходиться за адресою вул. Грушевського, 7, стосовно виконавчого провадження №77663262 від 01.04.2025 року, хотів дізнатися коли саме буде керівник на робочому місці, так як йому зазначили, що він перебуває у відпустці. Також зазначив, прийшовши до відділення керівник був в себе на робочому місці та на його звернення, коли саме в нього закінчується відпустка та можна прийти на особистий прийом щодо вирішення питання стосовно вищевказаного виконавчого провадження, керівник дозволив задати питання відразу. Крім того, не відповідав жодним чином на його усні питання чи то взагалі на які він вже не отримує відповіді протягом двох місяців. Між тим особисто керівник погрожував написати заяву за ст. 383 КК України на його матір, яка доречі вже викликала поліцію щодо бездіяльності керівника відділення виконавчої служби ОСОБА_4 . В зв`язку з чим дії ОСОБА_4 вважав такими, що він навмисно на користь інших зацікавлених осіб перешкоджає у виконанні виконавчого провадження № 77663262 від 01.04.2025 року та фактично залякує щодо його звернень, таким чином просив відкрити стосовно ОСОБА_4 кримінальне провадження за ст. 364 ККУ.»

З наданих до суду матеріалів по заяві ОСОБА_3 , а саме з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що останній 28.05.2025 року, будучи у відпустці, з`явився до відділу бо необхідно було взяти деякі документи, під час чого до його кабінету зайшов ОСОБА_3 та почав задавати питання з приводу виконавчого провадження, на що ОСОБА_4 повідомив, що він перебуває у відпустці та зайшов у відділ на декілька хвилин, на що ОСОБА_3 відреагував погрозами про ініціювання кримінальних проваджень відносно нього та його працівників.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28.05.1985, одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У постанові Великої Палати № 818/1526/18 від 30.01.2019, зазначено, що саме у межах процедури оскарження рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_3 від 28.05.2025 об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, а викладені у заяві обставини недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, вважає, що правові підстави до задоволення скарги ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за його викликом від 28.05.2025 року по «102» щодо його заяви, яку було надано працівникам поліції - відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 303-308, 369-372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Копію ухвали вручити заявнику, направити слідчому та процесуальному керівнику, для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5