Справа № 473/2163/25
Номер провадження 1-в/473/213/2025
У Х В А Л А

іменем України

"02" травня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Благоєве Іванівського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.01.2021 Іванівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.286, ст.ст. 75, 76 КК України до 1-го року обмеження волі із звільненням від відбування покарння з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; засудженого 02.11.2022 Іванівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.162, ч.2 ст.194, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

До суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла письмова заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яку просить розглядати без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 .Вказав, що дана заява є неогрунтованою та не підлягає задоволенню. Зазначив, що засуджений протягом строку відбування покарання характеризується посередньо, є злісним порушником установленого порядку відбування покарання.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі; посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню.

Вивчивши заяву та матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлену законом частину призначеного судом покарання.

При цьому, основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто, є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Іванівського районного суду Одеської області від 02.11.2022 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.162, ч.2 ст.194, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - 13.03.2022, кінець - 13.09.2025. В місцях позбавлення волі перебуває з 22.03.2021; в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)» - з 12.01.2023. Фактично відбув дві третини строку призначеного покарання.

Під час відбування покарання характеризується посередньо. Загалом за період відбування покарання має 4 заохочення (за підсумками роботи в 2023-2025 роках; останнє - 04.02.2025), та 4 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку (останнє - в листопаді 2023 року). Залучається до робіт у майстерні, за що і отримував заохочення. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення.

За характером спокійний та врівноважений. У відносинах із засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. У скоєних злочинах, зі слів засудженого, розкаюється.

На думку суду, головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, протягом періоду відбування покарання засуджений ОСОБА_4 заохочувався 4 рази та мав 4 стягнення у виді доган та суворої догани за зберігання заборонених речей. Хоча зазначені стягнення є погашеними, проте, вони характеризують поведінку засудженого за час відбування покарання, та з урахуванням положень ст.6 КВК України, не можуть свідчити про готовність останнього до самокерованої правослухняної поведінки.

На переконання суду, наявність 4-х заохочень та відсутність станом на даний час у засудженого ОСОБА_4 діючих стягнень самі по собі не можуть бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

Хоча засуджений ОСОБА_4 відбув встановлену законом частину строку покарання, проте, враховуючи дані про його особу, суд не вбачає підстав для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Відтак, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що дане подання є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1