Провадження № 1-кп/643/408/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025

17 липня 2025 року місто Харків

СалтівСький районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002573, внесеному до ЄРДР від 27.07.2024, відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний намір, спрямований на умисне знищення або пошкодження майна із хуліганських спонукань, 22.07.2024 запропонував малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не досяг віку з кого настає кримінальна відповідальність, разом з ним вчинити пошкодження чужого майна шляхом підпалу транспортного засобу, на що малолітній ОСОБА_8 погодився.

Далі, неповнолітній ОСОБА_5 разом з малолітнім ОСОБА_8 у вечірній час доби, заздалегідь приготувавши пляшку із легкозаймистою сумішшю і сірники, вирушили по території Салтівського району м. Харкова, підшукуючи автомобілі, з метою їх подальшого підпалу, де відшукали автомобіль марки «ГАЗ» моделі «32213-420», д.н.з. НОМЕР_1 (Х4991175), синього кольору, який був припаркований біля під`їзду №1 будунику №122А по пр. Тракторобудівників в м. Харкові.

Після чого, 22.07.2024 приблизно о 21:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_8 , перебуваючи біля під`їзду №1 буднику №122 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, діючи за домовленістю, з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу транспортного засобу, розподіливши між собою свої злочинні дії, та згідно усної домовленості ОСОБА_8 повинен був здійснити підпал автомобіля, а неповнолітній ОСОБА_5 повинен був фіксувати їх дії на відео камеру його мобільного телефону.

В подальшому неповнолітній ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_9 підійшли о автомобіля марки «ГАЗ» «ГАЗ» моделі «32213-420», д.н.з. НОМЕР_1 (Х4991175), синього кольору, та розуміючи, що даний транспортний засіб зовнішнім виглядом належить цивільній особі, реалізуючи свій спільний протиправний злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, переобуваючи біля зазначеного вище автомобіля, який належить ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_5 передав малолітньому ОСОБА_8 заздалегідь приготовлену пляшку із легкозаймистою сумішшю і сирники, та діючи умисно, із хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, почав знімати відеозапис на його мобільний телефон як в цей час малолітній ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, вилив із пляшки з лівого боку (по ходу руху) автомобіля на зовнішню поверхню передньої двері, на корпус бокового дзеркала заднього виду та в задню нижню частину переднього крила автомобіля легкозаймисту рідину, після чого, шляхом занесення відкритого джерела вогню, підпалив легкозаймисту рідину з лівого боку (по ходу руху) автомобіля, в результаті чого відбулось займання автомобіля та відбулось його часткове вигорання, внаслідок чого ОСОБА_10 було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 6627,12грн.

В судове засідання потерпілий не з`явився, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Із копії розписки потерпілого ОСОБА_10 від 25.07.2024, долученої до матеріалів кримінального провадження вбачається про відсутність претензій будь-якого характеру від останнього до ОСОБА_5 та його батьків через повне відшкодування вчиненої йому матеріальної та моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою провину не заперечував фактичних обставин обвинувачення і його доказів, що заслуговують на увагу суду, у зв`язку з чим суд, переконавшись у добровільно обраній позиції обвинуваченого, у відповідності до правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з погодженням усіх учасників судового процесу, визнав не доцільним досліджування доказів по справі.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, підтверджуючи, що саме 22.07.2024 близько 21:00 годині разом із знайомим малолітнім ОСОБА_8 , якому запопонував вчинити підпал автомобілю, заздалегідь підготували пляшку із легкозаймистою сумішшю і сирники, вирушили по території Салтівського району м. Харкова, підшукуючи автомобіль з метою їх підпалу. Побачивши припаркований цивільний автомобіль ГАЗ синього кольору біля будинку № 122А по пр. Тракторобудівників, та обравши саме його, ОСОБА_8 вилив з пляшки на автомобіль рідину та сирниками запалив його, внаслідок чого відбулося загоряння. Зробити відео не встигли. ОСОБА_5 пояснив такі протиправні дії, як заради «хайпу» і Інтернеті. У подальшому ОСОБА_5 додав до своїх пояснень, що за 2 дні до вказаних подій, йому в мережі Інтернет, месенджер Телеграм написали/запропонували за грошові кошти підплатити військовий автомобіль, з викладанням відео підпалу, на що обвинувачений погодився. Між тим, вирішив, що зроблять підпал цивільного автомобілю, знимуть відео підпалу, обдуривши замовника, видавши це, як підпал саме військового автомобілю. У вчиненому щиро кається та зараз зрозумів, що зробив поганий вчинок щодо пошкодження майна потерпілого.

В судовому засіданні опитаний законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який зазначив, що обвинувачений його син. На час вчинення кримінального правопорушення, перебував у відрядженні, від дружини дізнався, що сина затримала поліція. До цього ніяких ознак схвильованості щодо поведінки сина, не вбачалося, сигналів не надходило. З дитиною спілкується, між тим, як виявилось, недоглянули у вихованні. З потерпілим обговорювали ситуацію та повністю відшкодували вчинену останньому шкоду. Щиро жалкує, що таке сталося, просить поблажливості при визначені покарання.

Отже, при таких встановлених обставинах, в межах висунутого прокурором обвинувачення, при повному визнані своєї провини, встановленому порядку у відповідності до правил ч.3 ст. 349 КПК України, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 194 КК України умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення правопорушень у неповнолітньому віці, щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення з використанням малолітньої особи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначена норма кримінального закону є імперативною і тому суд не має права ігнорувати її при призначенні покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Законом також визначено, особливі принципи призначення покарання неповнолітнім, зокрема суд при призначенні покарання неповнолітньому діє відповідно до статей 65-67 КК України, та враховує й інші обставини - умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Законом України про кримінальну відповідальність передбачено призначення неповнолітнім покарання у виді позбавлення волі на строк від шести місяців до десяти років, окрім випадків засудження за особливо тяжкий злочин. До неповнолітніх позбавлення волі на певний строк застосовується у порядку, передбаченому ст. 102 КК України, й тривалість позбавлення волі визначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, положень статей 63 та 102 цього Кодексу, а також санкції статті Особливої частини КК України.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням для неповнолітніх застосовується на підставі положень викладених у статтях 75-78 цього Кодексу, але з урахуванням певних відмінностей, наприклад, у тривалості іспитового строку, встановленого ст. 104 КК України

Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є неповнолітнім, раніше не судимим, закінчив 9 класі ліцею, має дипломи І-ІІ ступенів як переможця Всеукраїнській інтернет-олімпіад, приймає участь у вступної компанії до коледжу, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно. У вчиненому ОСОБА_6 щиро покаявся, завдана шкода потерпілому добровільно відшкодована.

Із висновку, викладеному у досудової доповіді сектору ювенальної пробації м. Харкова Основ`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 13.05.2025 вбачається, що враховуючи інформацію, яка характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушення, криміногенні фактори, що впливають на поведінку обвинуваченого, а також низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самими обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, їх наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зайняту позицію потерпілого, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд, враховуючи вищенаведене вважає за необхідне призначити неповнолітньому ОСОБА_5 покарання в межах санкцій статті, за якою останній притягається до кримінальної відповідальності, та вважає за можливе призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням правил ст.ст. 75, 76, 104 КК України, оскільки суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Потерпілим цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

По справі є судові витрати за проведення судових експертиз за рахунок Державного бюджету України, а саме, за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-24/21838-ФХД від 09.08.2024 в розмірі 4543,68грн.; судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/21810-ПТ від 20.08.2024 в розмірі 12116,48грн. та судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/21909-АВ від 15.08.2024 в розмірі 3786,40грн., а загалом на суму 20446,56грн. оплату яких суд покладає на законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2024 накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон Huawei EMUI модель EML-L29 з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «ВФ України» з номером НОМЕР_4 та сім-картою мобільного оператор «Лайфселл» номер якого невідомий, які вилучено в ході проведення ОМП за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів,30 23.07.2024, власниками яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 накладено арешт на майно, а саме мобільний телефон Xiaomi A6 в корпусі золотистого кольору з IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 з пошкодженим екраном та планшет Xiaomi Redmi Pad SE model 23073RPBFG, які вилучено в ході проведення ОМП за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30 23.07.2024, який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 накладено арешт на майно, а саме: футболку салатового кольору, шорти синього кольору, шкарпетки чорного кольору, кросівки червоного кольору, які вилучено в ході проведення ОМП за аресою: м. Харків, вулю Познанаська,7, 23.07.2024, який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати винуватим неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до правил ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, зобов`язавши ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальному розмірі 20446 (двадцять тисяч чотириста сорок шість)грн.,56 коп.

Арешт, накладений ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2024 та 02.08.2024 скасувати.

Речові докази: мобільний телефон Xiaomi A6 в корпусі золотистого кольору з IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 з пошкодженим екраном та планшет Xiaomi Redmi Pad SE model 23073RPBFG, передані на відповідальне зберігання згідно розписи ОСОБА_12 вважати повернутим законному власнику; мобільний телефон Huawei EMUI модель EML-L29 з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «ВФ України» з номером НОМЕР_4 та сім-картою мобільного оператор «Лайфселл»; футболку салатового кольору, шорти синього кольору, шкарпетки чорного кольору, кросівки червоного кольору повернути законних власникам.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1