ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1918/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000628 від 22.05.2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України,

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 о 05 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та збройних сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації здійснили вторгнення сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У зв?язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 N? 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

У подальшому, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званих «ЛНР» та «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, вдерлися на територію України та здійснили тимчасову окупацію Херсонської та Запорізької областей, зокрема смт. Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області та с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області разом із державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами суверенної держави України. Після чого, наприкінці лютого - на початку березня 2022 державою-агресором РФ функціонально відповідальними за управління тимчасово окупованою (захопленою) територію створено підконтрольні РФ самопроголошені окупаційні адміністрації та органи, у тому числі «александрийский государственный совет», «межрайонная инспекция федеральной налоговой службы N? 1 Запорожской области», ««отделение фонда пенсионного и социального страхования российской Федерации по Запорожской области», «геническая районная государственная администрация Херсонской области», «управление федеральной налоговой службы по Херсонской области», «отделение фонда пенсионного и социального страхования российской Федерации по Херсонской области» та інші, які узурпували виконання владних, адміністративних повноважень та розпочали виконувати властиві органам державної влади та органам місцевого самоврядування функції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 19.05.2024, далі за текстом - Закон N? 1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону N? 1207-VII, окупаційна адміністрація РФ - сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб?єктів адміністративних послуг.

Тимчасова окупація Російською Федерацією території України, визначених ч. 1 ст. 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою України, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб?єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходяться на тимчасово окупованій території. Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Згідно з ч. 2, 3 ст.9 Закону України N? 1207-VII від 15.04.2014 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України N? 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Кирилівська селищна територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області код UA0064349) та Генічеський район Херсонської області (код UA0088940) перебувають в тимчасовій окупації Російською Федерацією з 24.02.2022.

Водночас ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України та фактичним власником ТОВ «Дельфінарій Сонце» (код ЄДР 44661807, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 159-Б) та ТОВ «Оскар Генічеськ» (код ЄДР 38583894, місцезнаходження: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 32), перебуваючи за місцем реєстрації та періодичного проживання, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з громадянкою України ОСОБА-1, досудове розслідування стосовно якої проводиться у кримінальному провадженні N? 0000356, яка є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Дельфінарій Сонце» та ТОВ «Оскар Генічеськ», в серпні-жовтні 2023 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, усвідомлюючи та будучи свідками здійснення відкритої російської агресії, та встановлення окупаційною адміністрацією РФ повного контролю над Кирилівською селищною територіальною громадою Мелітопольського району Запорізької області та Генічеським районом Херсонської області, де зареєстровані та фактично знаходяться підконтрольні ОСОБА_3 та ОСОБА-1 вказані вище суб?єкти підприємницької діяльності, з особистих корисливих мотивів, вирішив продовжити здійснювати господарську діяльність вказаних підприємств на тимчасово окупованій території.

При цьому ОСОБА_3 та ОСОБА-1, розуміли, що здійснювати вказану діяльність вони зможуть лише шляхом реалізації незаконних рішень та дій держави агресора та її окупаційної адміністрації, що в свою чергу, призведе до перереєстрації належних їм суб?єктів господарювання згідно з окупаційним законодавством РФ, сплати податків до бюджету РФ та інших платежів незаконно створеним органам окупаційної влади, тобто призведе до їх взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Також ОСОБА_3 та ОСОБА-1 достовірно усвідомлювали, що наведені дії є незаконними.

У зв?язку з наведеним, у вказаний період у ОСОБА_3 та ОСОБА-1 виник умисел на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Діючи з метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_3 та ОСОБА-1, за невстановлених обставин, вступили у злочинну змову з громадянином України ОСОБА-3 та іншими, на даний момент невстановленими особами.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА-1 за повного сприяння ОСОБА-3 та інших невстановлених співучасників, які свідомо та умисно задля виконання спільного злочинного умислу з останнім, залишилися на окупованій державою-агресором РФ території Запорізької та Херсонської областей областей, з серпня 2023 року розпочали вчиняти дії, спрямовані на провадженні за попередньою змовою групою осіб господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, зокрема щодо налагодження фінансово-господарської діяльності у взаємодії з окупаційною адміністрацією РФ та незаконної перереєстрації ТОВ «Оскар Генічеськ» у органах окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме: у так званій «Генической районной государственной администрации Херсонской области», «управлении федеральной налоговой службы по Херсонской области», «отделении фонда пенсионного и социального страхования Российской Федерации по Херсонской области» та інших окупаційних органах держави-агресора.

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, та у невстановлений час, але не пізніше 08.08.2023, ОСОБА-3, на виконання вказівки ОСОБА_3 та ОСОБА-1 здійснив дії, спрямовані на перереєстрацію ТОВ «Оскар Генічеськ» відповідно до законодавства Російської Федерації та постановки на облік незаконно створених податкових органах на окупованій території Херсонської області, а саме: подав в «управлении федеральной налоговой службы по Херсонской области» «заявление о внесении сведений о юридическом лице в единый государственный реестр юридических лиц» (далі - заявление 1). На підставі вказаного «заявления 1» 30.08.2023 здійснено незаконну реєстрацію юридичної особи з назвою ООО «Оскар Геническ» та присвоєно «Основный государственный регистрационный номер 207». Згідно з відомостями, що були внесені в Единый государственный рестр юридических лиц (далі - ЕГРЮЛ), генеральним директором ООО «Оскар Геническ» призначено ОСОБА-2 та вказано, що він е громадянином РФ, засновниками вказаного підприємства вказано ОСОБА-1 як громадянку РФ, ОСОБА-4, як громадянина РФ та ОСОБА-5 - громадянку України, а також зазначено, що уставний капітал складає 5 439 000 рублів, який належить всім засновникам по 1/3 частки.

Далі, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, та у невстановлений час, але не пізніше 03.10.2023, ОСОБА-2, на виконання вказівки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 здійснив дії, спрямовані на перереєстрацію ТОВ «Дельфінарій Сонце» відповідно до законодавства Російської Федерації та постановки на облік незаконно створених податкових органах на окупованій території Запорізької області, а саме: подав в «межрайонную инспекцию федеральной налоговой службы N? 1 по Запорожской области» «заявление о внесении сведений о юридическом лице в единый государственный реестр юридических лиц» (далі - заявление 2). На підставі вказаного «заявления 2» 03.10.2023 здійснено незаконну реєстрацію юридичної особи з назвою ООО «Дельфинарий Солнце» та присвоєно «Основный государственный регистрационный номер 512». Згідно з відомостями, що були внесені в ЕГРЮЛ, генеральним директором ООО «Дельфинарий Солнце» призначено також ОСОБА-2 та вказано, що він є громадянином РФ, засновниками вказаного підприємства вказано ОСОБА-1 як громадянку РФ та ОСОБА-4- громадянку України, а також зазначено, що уставний капітал складає 10 000 рублів, який належить всім засновникам по 1/2 частки.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 , ОСОБА-1 та ОСОБА-2 фактично підтримали та реалізували рішення держави - агресора щодо необхідності реєстрації суб?єктів господарювання на окупованих територіях Запорізької та Херсонської областей у відповідності до окупаційного законодавства держави агресора-РФ. Також, ОСОБА_3 , ОСОБА-1 та ОСОБА-2 розробили план подальшої злочинної діяльності.

Відповідно до даного плану ОСОБА_3 , як фактичний власник ТОВ «Дельфінарій Сонце» та ТОВ «Оскар Генічеськ» забезпечує керівництво діяльністю співучасників шляхом надання відповідних вказівок; розподілення між ними обов?язків та функцій; спрямування, об?єднання та координація їх дій; забезпечення співучасників відповідними знаряддями та засобами, у тому числі фінансами тощо; створення належних умов для вчинення злочину та усунення можливих перешкод; приховання слідів злочину тощо.

У свою чергу ОСОБА-1, згідно плану спільної злочинної діяльності, постійно перебуває на окупованій території, забезпечує керівництво діяльністю співучасників шляхом надання відповідних вказівок та здійснює поточне керівництво господарською діяльністю ТОВ «Дельфінарій Сонце» та ТОВ «Оскар Генічеськ», а також всі поточні питання щодо функціонування вказаних підприємств на окупованій території, а також щодо налагодження взаємодії з окупаційними органами влади, узгоджує з ОСОБА_3 , з яким і приймають спільні рішення щодо діяльності підконтрольних їм підприємств.

ОСОБА-2 призначений та виконує функції генерального директора, постійно перебуває на тимчасово окупованій території Запорізької та Херсонської областей та організовує виконання вказівок ОСОБА_3 і ОСОБА-1, а також забезпечує здійснення діяльності ТОВ «Дельфінарій Сонце» та ТОВ «Оскар Генічеськ» у співпраці з державою-агресором.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, але не пізніше 16.09.2024, ОСОБА_3 , ОСОБА-1, ОСОБА-2 та інші невстановлені особи, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, налагодили співпрацю з Акціонерним товариством «Виробнича фірма «СКБ Контур» (рос. скорочено АО «ПФ «СКБ Контур») (ОДРН 620, ІПН , зареєстроване: 620144, Російська Федерація, Свердловська обл., м. Єкатеринбург, вул. Народної Волі, будова, 19А).

Указом Президента України N? 227/2023 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Рішення РНБО України). Зокрема, вказаним Рішення РНБО України застосовано персональні спеціальні економічні та інших обмежувальні заходи (санкції) до юридичної особи Акціонерне товариство «Виробнича фірма «СКБ Контур» (ОДРН 620, ІНП , місцезнаходження юридичної особи: 620144, Російська Федерація, Свердловська обл., м. Єкатеринбург, вул. Народної Волі, будова, 19А), строком на 10 років.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_3 , ОСОБА-1, ОСОБА-2 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб та з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, 16.09.2024 здійснили передачу матеріальних ресурсів підсанкційній компанії АО «ПФ «СКБ Контур» відповідно до платежу по рахунку-оферті N? НОМЕР_17 від 16.09.2024 за «права использования программы для ЭВМ «КОНТУР.ДИАДОК» модуль универсальный на 1 год», на суму 15 050 рублів.

Поряд з цим, до самопроголошених податкових органів та страхових компаній, з травня по вересень 2024 року перераховано грошових коштів на суму 167 884, 77 рублів.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

01.07.2025 року між прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додерженням законів органами безпеки ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України укладено угоди про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 визнають правильність кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Інші учасники не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України в обсязі повідомленої йому підозри у судовому провадженні, співпрацювати з органом досудового розслідування шляхом надання показань, які викривають її причетність до вчинення кримінального правопорушення, мають доказове значення та в рамках кримінального провадження зобов`язався здійснити благодійний внесок на суму 2 000 000 гривень на потреби ЗСУ. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді п`яти років позбавлення волі (звільнити підозрюваного, від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк). У відповідності до ст.ст. 69, 77 КК України не застосовувати додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України, у вигляді конфіскації майна та права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зокрема, що для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4, п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які роз`ясненні ОСОБА_3

ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності передбаченої ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди при визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги кримінально-процесуального та кримінального кодексів України, просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену міру покарання. Передбачені законом наслідки укладення, затвердження та невиконання обвинуваченим угоди він розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчинених своїх дій, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім того зазначив, що дана угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідок обіцяної дії чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки невиконання даної угоди йому зрозумілі.

Захисник також вважав, що при укладенні угоди дотриманні вимоги закону та просив її затвердити. Підтвердив, що дана угода між прокурором та обвинуваченими є добровільними, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідок обіцяної дії чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Крім того просив суд, повернути заставу.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи, злочинних дій інших учасників групи, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, думку учасників судового розгляду, а також відомості про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих, наявність пом`якшуючих покарання обставин, конкретні обставини вчинених злочинів та їх наслідки, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів кримінального провадження судом встановлено відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а саме: ще каяття, беззастережне визнання своєї винуватості, активна співпраця з правоохоронними органами, а також позиція ОСОБА_3 щодо матеріальної допомоги Збройним Силам України.

Таким чином, дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину та суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про можливість застосування положень ч. 2 ст. 69 КК України та не призначати ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

Крім того, приймаючи до уваги вищевказані дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, надавши шанс на виправлення та перевиховання.

Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Отже, при застосуванні положень ст.75 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначено.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 16.08.2018 року по справі № 183/163/14.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідають вимогами КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 01 липня 2025 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання із застосуванням ст.ст. 69, 77 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Застосувати відносно ОСОБА_3 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон «IPhone 16 Pro Max», s/n: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (пароль НОМЕР_4 ), що поміщений до сірого сейф-пакету з написом «Пакет № 1», ноутбук «MacBook», s/n: CO2ZCOC7LVCG; планшет «IPad», DLXSH2LQGMLL; планшет «IPad», GCGVFNL6HLFD; паперові матеріали, поміщені до сейф-пакету № 6670383; флеш-носій із написом «PNY», 8 Gb, поміщений до сейф-пакету № 6670384; грошові кошти номіналом по 100 (сто) доларів США, загальною сумою на 16 (шістнадцять) тисяч 300 (триста) доларів США; мобільний телефон «iPhone» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_7 ; планшет марки «Samsung» модель «Galaxy Tab S6 Lite» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 ; ноутбук марки «Apple» модель «Mac Book Air» s/n - C1MT3M0BH3QD із зарядним пристроєм; ноутбук марки «Apple» модель «Mac Book Air» s/n - C1MT1GHYH3QF; ноутбук в корпусі чорного кольору марки «Sony» модель «SVE151C11V» (Product name: SVE1511S9RB) із зарядним пристроєм, поміщено до сейф-пакету № 0453485; мобільний термінал марки «IPhone 16 Pro», IMEI1- НОМЕР_10 , IMEI2 - НОМЕР_11 (пароль НОМЕР_12 ), який поміщено до сейф-пакету № 7920991; мобільний термінал марки «Poco» моделі «X4 GT», IMEI1 - НОМЕР_13 imei 2 - НОМЕР_14 , з номерами телефону НОМЕР_15 , НОМЕР_16 (графічний пароль, що відповідає руху по цифрах: НОМЕР_18), поміщений до сейф-пакету № 7921131, що зберігаються в камері схову Управління досудового розслідування ГСУ СБ України - повернути власнику ОСОБА_3 .

Заставу в сумі 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, внесену відповідно до платіжної інструкції №937 від 21.02.2025 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києва №UA1012089 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2025, у справі №761/7421/25 за ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю Адвокатському об`єднанню «ЯР.ВАЛ» (код 35677036).

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя