Справа №295/7336/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ст. слідчого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.. слідчого 2-го СВ (з дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_7 про арешт майна,

встановив:

у провадженні ст. слідчого перебувають матеріали кримінального провадження за №0000008 від 07.02.20І5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК Україні стосовно ОСОБА_4 , який займаючи посаду начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» за попередньою змовою з начальником ДУ «Бердичівський виправний центр №108» вимагали та одержали неправомірні вигоди у засудженого ОСОБА_8

30.05.2025р в ході невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 відшукано та вилучено мобільний телефон «Ірhone 14 Рго» модель MQ023RХ/А, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому міститься сім карта оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_4 , на який слідчий просить накласти арешт з метою збереження речового доказу, проведення експертиз.

У судове засідання слідчий не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися, неявка не є перешкодою для розгляду клопотання. Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження №0000008 від 07.02.20І5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.. 368 КК Україні стосовно ОСОБА_4 , який займаючи посаду начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» за попередньою змовою з начальником ДУ «Бердичівський виправний центр №108» вимагали та одержали неправомірні вигоди у засудженого ОСОБА_8

30.05.2025р в ході невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 відшукано та вилучено мобільний телефон «ІРhone 14 Рго» модель MQ023RХ/А, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому міститься сім карта оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_4 , які постановою старшого слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду від 31.05.2025р. надано дозвіл на проведення 30.05.2025 року невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення: мобільного телефону Ірhone 14 Рго» модель MQ023RХ/А, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з наявною сім картою НОМЕР_4 .

Відповідно до листа від 02.06.2025р. огляд телефону здійснюватиметься із залученням програмно апаратних комплексів та спеціального програмного забезпечення для виготовлення копії інформації, яка міститься в пам`яті моб. телефону.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження порушено за ч. 3 ст.. 368 КК Україні, на момент розгляду клопотання відсутні відомості про огляд та проведення експертизи тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність ризиків, встановлених ч.1 ст. 170 КПК України, для задоволення вимог клопотання та наявність підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних огляду, експертиз (мобільного телефону).

Керуючись ст.ст. 167,170-173,309 КПК України,

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Ірhone 14 Рго» модель MQ023RХ/А, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з наявною сім картою НОМЕР_4 та тимчасово позбавити власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаними речовими доказами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1