Справа № 202/7127/25
Провадження № 1-кс/202/5643/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання слідчого відділу РОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.01.2025 за № 0000055, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: будинок АДРЕСА_1 , на пристрій для перешкоджання мобільного зв`язку у кількості 2 шт., флеш накопичувачі у кількості 5 шт., відео камера GoPro, модем «MaXIS», мобільний телефон марки iPhon XR.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гр.. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за попередньою змовою групою осіб, займаються збутом психотропної речовини «метамфетамін» на території Дніпропетровської області.

31.07.2025 у період часу з 10.00 год. по 12:07 год., на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра (справа № 202/7127/25, провадження № 1-кс/202/5509/2025) від 29.07.2025, проведено обшук приміщенні будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За результатами обшуку виявлено та вилучено: пристрій для перешкоджання мобільного зв`язку у кількості 2 шт., флеш накопичувачі у кількості 5 шт., відео камера GoPro, модем «MaXIS», мобільний телефон марки iPhon XR.

Враховуючи той факт, що вищезазначені речі, вилучені у ході особистого обшуку, можуть мати істотне значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що незастосування заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його відчуження, приховування, знищення, та інших незаконних дій, в зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотання в якому просить накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в заяві вказав, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчими групи слідчих слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000055, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом збуту за попередньою змовою групою осіб, психотропних речовин на території Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу обшуку від 31.07.2025, 31.07.2025 у період часу з 10.00 год. по 12:07 год., на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра (справа № 202/7127/25, провадження № 1-кс/202/5509/2025) від 29.07.2025, проведено обшук приміщенні будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . За результатами обшуку виявлено та вилучено: пристрій для перешкоджання мобільного зв`язку у кількості 2 шт., флеш накопичувачі у кількості 5 шт., відео камера GoPro, модем «MaXIS», мобільний телефон марки iPhon XR.

Постановою слідчого вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що пристрій для перешкоджання мобільного зв`язку у кількості 2 шт., флеш накопичувачі у кількості 5 шт., відео камера GoPro, модем «MaXIS», мобільний телефон марки iPhon XR, які визнані речовими доказами та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, є об`єктом кримінального правопорушення, і можуть містити інформацію стосовно кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на тимчасово вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, на вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: будинок АДРЕСА_1 , на пристрій для перешкоджання мобільного зв`язку у кількості 2 шт., флеш накопичувачі у кількості 5 шт., відео камера GoPro, модем «MaXIS», мобільний телефон марки iPhon XR.

Заборонити володіти, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1