Дата документу 13.08.2025Справа № 554/4514/25
Провадження № 1-кс/554/4900/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_4 , про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000701 від 28.03.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого від 31.03.2025 року, якою йому відмовлено у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги зазначив, що подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, внаслідок чого йому було завдано моральної шкоди.

При цьому, на думку скаржника, слідчий безпідставно відмовив у наданні йому статусу потерпілого, не навівши жодних мотивів і не дотримавшись вимог ст. 110 КПК України щодо змісту постанови.

В судове засідання скаржник не з`явився, 08.08.2025 року на адресу суду направив заяву в якій прохав розгляд скарги здійснити за його відсутності.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві не направило свого представника.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив, що відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000701.

ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000701.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 від 31.03.2025 року відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000701.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчий суддя погоджується оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000701, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, від 31.03.2025 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000701 від 28.03.2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1