Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5342/25
Номер провадження 1-кс/711/1422/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000455 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, з повною вищою освітою, яка не є особою з інвалідністю, розлученої, працюючої на посаді заступника директора по експертизі тимчасової непрацездатності КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» та голови ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим у кримінальному провадженні №0000455 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000455 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу директора КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» від 16.03.2025 № 10-к призначена на посаду заступника директора з експертизи тимчасової непрацездатності.

Крім того, ОСОБА_5 , відповідно до наказу директора КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» від 02.01.2024 за № 2 призначена на посаду голови ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги».

Відповідно до пунктів 25.1 та 26 наказу директора КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» від 02.01.2024 за № 2 голова ЛКК в своїй роботі зобов`язана дотримуватись вимог наказів, інструкцій про тимчасову не працездатність в лікувально-профілактичних закладах. Крім того, голова ЛКК за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність несе відповідальність згідно з законодавством України.

Також, відповідно до положення про лікарсько-консультативну комісію КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», а саме: розділу 1 пункту 4 - ЛКК в своїй роботі використовує затвердженні нормативні документи, накази МОЗ України, УОЗ ЧОДА, ДОЗ та МП, постанови КМУ. Згідно розділу 2 - ЛКК вирішує клініко експертні питання після клінічного огляду хворого та вивчення даних клінічного обстеження; Довідка ЛКК засвідчується печаткою лікарсько-консультативної комісії. Відповідно до розділу 3 - ЛКК видає та продовжує МТВН (довідки) у відповідності до чинного законодавства, для догляду за членом сім`ї; ЛКК надає висновки про необхідність постійного догляду та нездатність особи до самообслуговування. Також, відповідно до розділу 5 комісія несе відповідальність за достовірність, обґрунтованість і об`єктивність результатів проведеної експертизи в порядку встановленому законодавством України.

Окрім цього, відповідно до «Посадової інструкції заступника директора по експертизі тимчасової непрацездатності П`ятого центру м. Черкаси», а саме: розділу 1 заступник директора по експертизі тимчасової непрацездатності належить до професій групи «Керівник»; заступник директора по ЕТН керується у свої роботі чинним законодавством, положенням про поліклініку, положенням про директора, правилами внутрішнього трудового розпорядку, нормативними документами, наказами, а також вказівками та розпорядженнями вищестоящих органів, даною посадовою інструкцією та дорученнями керівника; розділу 2 заступник директора по ЕТН зобов`язаний здійснювати безпосереднє керівництво діяльністю завідуючих відділень ЗПСМ, а також завідуючої педіатричної амбулаторії. Підрозділами центру відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність установ охорони здоров`я; контролює правильність лікарняних листів (довідок), а також правильності їх оформлення; консультує хворих з складним в відношенні визначення працездатності захворювань, вирішує питання про подальше лікування, стан працездатності, продовження лікарняних листів в межах визначених термінів; розділу 4 заступник директора з ЕТН несе відповідальність: за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, що передбаченні цією посадовою інструкцією; за недостовірність даних, які направляються керівництву; за порушення законодавства; відповідно до розділу 5 заступник директора по ЕТН повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я; порядок ведення облікової та звітної документації; розділу 7 заступник директора з ЕТН пов`язує свою роботу з директором від якого отримує управлінську інформацію для роботи.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи заступником директора з експертизи тимчасової непрацездатності КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» та головою ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до статті 364 КК України є службовою особою.

Крім того, відповідно до наказу № 47 від 09.03.2021 МОЗ України висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі заповнюється членами лікарської комісії на підставі заповненої лікарем загальної практики-сімейної медицини форми первинної облікової документації № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974.

Так, ОСОБА_5 , будучи заступником директора з експертизи тимчасової непрацездатності КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» та головою ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», тобто службовою особою, 12.03.2025, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось за можливим, перебуваючи в службовому кабінеті комунального некомерційного підприємства «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 20, діючи умисно, в порушення вимог пунктів 25.1 та 26 наказу директора КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» від 02.01.2024 за №2 та розділів 1, 2, 3, 5 положення про лікарсько-консультативну комісію КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», внесла завідомо неправдиві відомості у графи висновку № 144 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, на підставі якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпідставно визнано особою, яка має порушення функцій організму через, які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

У подальшому, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_5 власним підписом, як голова ЛКК в графі «Члени комісії» засвідчила висновок № 144 від 12.03.2025 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, на підставі якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано особою, яка має порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі без фактичного проходження медичного огляду особою ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, 12.03.2025 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в службовому кабінеті комунального некомерційного підприємства «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 20, видала невстановленій досудовим розслідуванням особі висновок № 144 від 12.03.2025 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання не перебувала на медичному огляді, тим самим, будучи службовою особою, видала завідомо неправдивий офіційний документ.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа та внесенні до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

30.05.2025 ОСОБА_5 , працюючій на посаді заступника директора по експертизі тимчасової непрацездатності КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» та голови ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа та внесенні до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

Ініціатор клопотання вказує, що метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

- остання після повідомлення про підозру може умисно переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Санкція частини 1 статті 366 КК України за вказаний злочин передбачає штраф від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- перебуваючи на посадах заступника директора по експертизі тимчасової непрацездатності КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» та голови ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме може як у спосіб підкупу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які на цей час допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, зокрема: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- перебуваючи на посадах заступника директора по експертизі тимчасової непрацездатності КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги» та голови ЛКК КНП «П`ятий міський центр первинної медико-санітарної групи допомоги», може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вище викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає доцільним обрати запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді особистого зобов`язання.

У випадку обрання вказаного запобіжного заходу орган досудового розслідування вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого та прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, а саме АДРЕСА_2 без дозволу слідчого та прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, які набули статус свідка у кримінальному провадженні №0000455 від 26.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовільнити, посилаючись на обставини викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор вказав, що зважаючи на зібрані органом досудового розслідування докази, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є досить обгрунтованою. Також, органом досудового розслідування встановлено наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Ризик переховування, прокурор обґрунтовував тим, що усвідомлюючи тяжкість покарання ОСОБА_5 переховуватиметься від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи, що органом досудового розслідування ще не вилучено всі документи в ході проведення тимчасових доступів, то перебуваючи на волі та зважаючи на посади, які підозрювана обіймає, вона матиме змогу знищити, спотворити чи приховати такі докази. Також, вона може особисто чи через третіх осіб впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які допитані органом досудового розслідування у якості свідків. Крім того, прокурор вказав, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор зауважував на тому, що враховуючи характер інкримінованих в провину ОСОБА_5 дій, а також враховуючи посади, які обіймає підозрювана, на переконання сторони обвинувачення, ризик вчинення останньою іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, є досить реальним та обґрунтованим. На підставі викладеного, просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч.5 ст. 194 КПК України.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого вказуючи на необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Зокрема, адвокат вказував, що інкриміновані в провину ОСОБА_5 дії є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вона в своїй діяльності не порушувала Наказів та Правил, прокурором не вказується, який саме пункт було порушено. Його підзахисна не визнає своєї провини. Прокурор вказує, що ОСОБА_5 внесла неправдиві відомості, однак такі відсутні у висновку. При цьому, звертав увагу, що особа якій і видавався висновок, який за версією слідства, підроблений, не допитана до цього часу. Щодо вказаних ризиків зазначав, що з моменту пред`явлення підозри, тобто за 18 днів, ОСОБА_5 не намагалась переховуватись від слідства та суду, з`явилась на дане судове засідання. Не зрозуміло які саме документи може знищити, спотворити чи приховати ОСОБА_11 , свідки у даному кримінальному провадженні вже допитані, тому ці ризики відсутні. Інші ризики, а саме перешкоджати іншим чином та вчити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється, то на його думку, вони є надуманими та виступають формальними доводами. Крім того зауважував, що обов`язки, які просить покласти на ОСОБА_11 прокурор, порушують її конституційні права, зокрема право на пересування. З цих підстав просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого. При цьому вказала, що вона не визнає своєї вини в інкримінованому їй злочині, оскільки жодних недостовірних відомостей до висновків не вносила та не вчиняла кримінально-протиправних дій. Просила врахувати, що вона розлучена, має постійне місце проживання та роботи, на її утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою з інвалідністю другої групи. Крім того, в неї є батьки літнього віку, які також є особами з інвалідністю, та які проживають у м. Біла-Церква Київської області. А тому вона має потребу у виїзді за межі Черкаської області, щоб навідувати батьків.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194КПК України).

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000455, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

30.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у видачі слдужбовою особою завідомо неправдивого офіційного документа та внесенні до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей, за яке передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та яке, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; висновком експерта від 09.04.2025 №СЕ-19/124-25/4682-ПЧ та іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є обґрунтованою.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

При цьому слідчий суддя зауважує, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування, на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним та потребує детальної перевірки в ході подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалася сторона обвинувачення у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте, досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, оцінюючи пояснення прокурора, беручи до уваги долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Обґрунтовуючи існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду прокурор посилався на усвідомлення підозрюваною ступені тяжкості кримінального правопорушення.

Однак, на думку слідчого судді оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна. (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки (має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійне місце проживання та роботи), вперше притягується до кримінальної відповідальності, з моменту повідомленні їй 30.05.2025 підозри місце проживання та роботи не змінювала, від явки до органів досудового розслідування та суду не ухилялася, що не заперечувалось і стороною обвинувачення в судовому засідання.

Зазначене свідчить про неспроможність доводів прокурора щодо наявності ризику втечі, а отже, враховуючи вищенаведене, слідчим суддею існування такого ризику не встановлено.

Щодо ризику можливого знищення, спотворення чи переховування речей та документів, які мають значення для встановлення всіх обставин у справі, то слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що продовжуючи обіймати зазначені у клопотанні посади, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 матиме змогу вчинити зазначені дії, оскільки матиме безперешкодний доступ до таких документів.

Ризик можливого незаконного впливу на свідків, а саме на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у цьому ж кримінальному провадженні, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 особисто з ними знайома, оскільки вони є колегами, та має реальну можливість вчиняти тиск чи іншим чином впливати на них для уникнення кримінальної відповідальності, слідчий суддя також вважає доведеним.

При цьому слід зазначити, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя також враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження вказана незаконна діяльність підозрюваної могла мати систематичний характер, що вказує обґрунтованість ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної та необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

В той же час, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений в клопотанні є неконкретизованим, будь-які обґрунтування існування вказаних обставин відсутні, що на думку слідчого судді носить лише формальний характер.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначений дій.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 нетяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави для обрання їй запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: особу підозрюваної, яка розлучена, має постійне місце проживання та роботи, наявність на утриманні малолітньої дитини; особливості події кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй, у разі визнання винною у вчиненні кримінального правопорушення; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, враховуючи доводи сторони обвинувачення та думку підозрюваної і її захисника, дослідивши матеріали клопотання, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Так, відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 179 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, необхідність яких була доведена прокурором в судовому засіданні та які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду/слідчого судді; не відлучатись із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Крім того, строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків слід встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 липня 2025 року включно. На думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із визначеними процесуальними обов`язками, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить належне виконання нею обов`язків та запобігання ризикам, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000455 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду/слідчого судді;

-не відлучатись із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_5 даною ухвалою слідчого судді, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 липня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Копію даної ухвали вручити підозрюваній, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору, - для відому та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1