Справа №-613/8/25 Провадження №-1-кп/613/98/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 30.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, одруженого, працюючого черговим електромонтером у АТ «Харківобленерго», з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 287 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06 червня 2024 року близько 17 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , будучи особою, яка відповідно до п. 2.2 «Правил дорожнього руху України» використовувала транспортний засіб на законних підставах та мала право на керування автомобілем марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить останньому, тобто, будучи відповідальним за експлуатацію зазначеного траснспортного засобу, достовірно знаючи, що його неповнолітній онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є водієм, оскільки не отримував посвідчення водія та не мав право керування транспортним засобом, всупереч вимогам п.п. «ґ» п. 2.9 «Правил дорожнього руху України», відповідно до якого: «Водію забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним…», передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив неповнолітнього ОСОБА_5 до керування транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом передачі ключів від вказаного автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та надавши усну згоду на його керування.

В цей же день 06 червня 2024 року приблизно о 17 год. 20 хв., більш точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_5 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, будучи допущеним його дідом ОСОБА_4 , як особою, яка використовує транспортний засіб на законних підставах, до керування автомобілем марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сів за кермо вказаного автомобіля, та розпочав рух від будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у напрямку по вул. Молодіжна с. Губарівка Богодухівського району Харківської області.

Під час руху у межах населенного пункту по вул. Молодіжна с. Губарівка Богодухівського району Харківської області неповнолітній ОСОБА_5 , в силу відсутності навичок керування механічними транспортними засобами, у зв`язку з відсутністю посвідчення водія, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не врахував дійсну дорожню обстановку, чим допустив кримінальну протиправну недбалість та грубо порушив вимоги п.п. 10.1 Правил Дорожнього руху України, згідно з яким: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.п. 10.4 Правил Дорожнього руху України, згідно з яким: «Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині данного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам…», здійснив маневр повороту вліво по ходу свого руху неподалік від будівлі № 5 А по вул. Молодіжна с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Spark» SP125C-1CF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху.

Згідно з висновком експерта від 10 вересня 2024 року № СЕ-19/121-24/25463-ІТ, у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 10.1,10.4 Правил Дорожнього руху. У діях водія автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню виконанням п.п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням; закритого уламкового перелому середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням та вивихом дистального кінця ліктьової кістки; закритого перелому V п`ясткової кісти зі зміщенням.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/153-БГ/24 від 30 червня 2024 року закритий перелом середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, закритий уламковий перелом середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням та вивихом дистального кінця ліктьової кістки, ОСОБА_6 , кваліфікується як середньої тяжкості ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день).

Таким чином, у даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля марки ВАЗ моделі 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1., 10.4 Правил дорожнього руху України, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 287 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надав показання щодо місця, часу, способу їх вчинення так, як вони встановлені судом. Зазначив, що 06.06.2024 він перебував удома, погано себе почував, оскільки нещодавно переніс смерть матері. Близько 17 год. 00 хв. його онук ОСОБА_5 , який на той час був неповнолітнім, запропонував йому допомогти по господарству, а саме відвезти воду на город на автомобілі, належному ОСОБА_4 . Обвинувачений погодився, віддав онуку ключі від автомобіля, онук поїхав. Через кілька хвилин онук зателефонував йому і повідомив, що потрапив у ДТП. ОСОБА_4 прийшов на місце події, виявив на місці свого онука та односельчанина ОСОБА_6 , у якого було кілька переломів кісток. ОСОБА_4 викликав поліцію та швидку допомогу.

Повідомив, що на даний час шкодує про вчинене, розкаюється та зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків. Вказав, що відразу зізнався у вчиненому, надав працівникам поліції показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. З потерпілим він примирився, надавав йому допомогу під час лікування.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Стосовно міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду. Просив розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи показання обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 287 КК України як допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 65 КК України, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з положень ст.ст.50, 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що раніше не судимий, одружений, офіційно працює у АТ «Харківобленерго» електромонтером, отримує пенсію, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, виключений з військового обліку по досягненню граничного віку, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, після зізнання у вчиненні кримінального проступку не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 ККУ не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, поведінки обвинуваченого після вчинення злочину самостійний виклик швидкої допомоги та поліції, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, позиції потерпілого, який зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, стосовно міри покарання покладається на розсуд суду, висновку досудової доповіді, згідно з яким можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 287 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

В ході досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався. З огляду на призначене покарання та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 392, 393, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, - злочину, передбаченого ст. 287 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 12.05.2025.

Суддя ОСОБА_1