Справа № 156/92/25
Провадження № 1-кп/156/52/25
У Х В А Л А

08 липня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у сел. Іваничі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 від 10 травня 2023 року відносно

ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Іваничівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

13.02.2025 року від захисника обвинуваченої ОСОБА_8 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000365 від 10 травня 2023. Клопотання обґрунтоване тим, що прокурором не виконано його процесуального обов`язку та не вручено захиснику під розписку примірник обвинувального акту, що позбавляє сторону захисту можливості підготувати вступну промову та є безумовною підставою для повернення обвинувального акту відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України. Клопотання умотивовано тим, що у відповідності до ст.293 КПК України прокурор повинен був надати примірник обвинувального акта адвокату під розписку. Однак прокурором цього не дотримано, а обвинувальний акт скеровано до суду, відтак, на думку, захисника, таке невручення позбавляє сторону захисту можливості підготувати вступну промову та є безумовною підставою для повернення обвинувального акта у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав та додав, що обвинувальний акт обвинуваченому прокурором вручено у непередбачений законом спосіб та заперечує щодо вручення за сприяння суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 підтримала та повідомила, що саме їй обвинувальний акт вручено і вона з ним ознайомлена.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні 10.03.2025 року, 09.06.2025 року, 08.07.2025 року проти клопотання захисника заперечив та повідомив, що сторона обвинувачення намагалась вручити обвинувальний акт, вживалися усі заходи і засоби, проте захисник уникав можливості отримання обвинувального акта. Захиснику по телефону було роз`яснено про необхідність з`явитись у ВП №1 м. Нововолинська. Натомість обвинувачена і її захисник з часом перестали відповідати на телефонні дзвінки. У зв`язку з цим копію обвинувального акта їм було направлено поштою. Прокурор намагався вручити копію обвинувального акта особисто та приїжджав за місцем проживання обвинуваченої, за місцем роботи захисника, на місце, обумовлене в телефонному режимі для зустрічі, однак обвинувачена за місцем свого проживання була відсутня, на телефонні дзвінки не відповідала, а захисник всяко ухилявся від ОСОБА_9 . У зв`язку з цим прокурор направив ОСОБА_5 обвинувальний акт в електронній формі та через месенджер, засобами поштового зв`язку.

Потерпілий ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_10 щодо вирішення клопотання сторони захисту про повернення о/а поклались на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною першою статті 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з статтею 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором,зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди ,завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витратна залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1)реєстр матеріалів досудового розслідування; 2)цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3)розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування,і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до статті 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. При цьому необхідно звернути увагу, що законодавець встановлює не обов`язок суду, а саме право повернути обвинувальний акт прокурору (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналіз процитованого законодавства вказує на те, що у підготовчому судовому засіданні суд може повернути обвинувальний акт виключно за відсутності у ньому відомостей щодо його форми та змісту, викладених у частині другій статті 291 КПК України.

Дослідивши поданий у даному кримінальному провадженні обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що вищевказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення дотриманів тій мірі, яка не перешкоджає суду призначити судовий розгляд.

Так обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000365 від 10 травня 2023 року відносно ОСОБА_4 має передбачені законом реквізити, у тому числі формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, з вказівкою на статті кримінального закону. Питання доведеності обвинувачення, коректності його формулювань, законності тої чи іншої процесуальної дії, допустимості та достатності доказів обвинувачення є предметом судового розгляду і вирішуються судом відповідно до статті 62 Конституції України. При цьому сторона захисту не позбавлена можливості подати суду докази на спростування версії обвинувачення.

Щодо зауважень захисника про невідповідність обвинувального акту ст. 293 КПК України слід зазначити наступне. Судом досліджено протоколи про відмову захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 від підтвердження отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 21.01.2025 року, про відмову підозрюваної ОСОБА_4 від підтвердження отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 21.01.2025 року, про відмову захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 від підтвердження отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 21.01.2025 року, про відмову підозрюваної ОСОБА_4 від підтвердження отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 21.01.2025 року, які містять підписи понятих із вказівкою, що особи відмовилися від їх отримання, разом із відеодисками в кількості 4 шт., фіскальні чеки АТ «Укрпошта» з описами вкладення та накладними поштового відправлення та встановлено, що стороною обвинувачення вжито всіх заходів щодо можливості вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику та підозрюваній. Про отримання обвинувального акту в судовому засіданні підтвердила сама обвинувачена ОСОБА_4 , а про отримання захисником - свідчить рекомендоване повідомлення про вручення. Крім того, суд бере до уваги про направлення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на офіційну електронну адресу захисника, про що свідчить скріншот із електронної пошти. Також, таке надсилання документів було виконано через інші месенджери (Вайбер, Ватсап), про які захисник заперечує, як обов`язковість їх наявності згідно закону, проте підтвердив в судовому засіданні, що це його номери телефонів і вказаними додатками він користується, хоч не зобов`язаний. Обвинувачена ОСОБА_4 також підтвердила належність їй номеру телефону, вказаний у месенджерах, скріншоти яких долучено до матеріалів справи. Відтак, суд бере вказані докази до уваги.

Зауваження захисника про недопустимість відео на диску № 4, у зв`язку із незазначенням дати та часу проведення відео зйомки, не беруться судом до уваги, оскільки оцінюються судом в сукупності з іншими доказами, які спростовують заперечення захисника.

Досліджений в судовому засіданні відеодиск сторони захисту не містить спростувань, на які посилається сам адвокат ОСОБА_5 . Цей відеозапис аналогічний відеозапису, що поданий прокурором.

Із досліджених доказів та самих пояснень адвоката приходжу до висновку про пасивну протидію адвоката врученню йому обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Словесне декларування та переконування на словах про готовність отримати обвинувальний акт при одночасній відсутності активних, спрямованих на його фактичне отримання дій, свідчить про недобросовісне використання процесуальних прав та зловживання правом на захист, що має на меті затягування кримінального провадження і перешкоджання своєчасному виконанню процесуальних обов`язків стороною обвинувачення. Така поведінка є порушенням засад кримінального провадження, зокрема принципів добросовісності та законності, а також обов`язку захисника діяти сумлінно, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Виклик в судове засідання як свідків понятих, які були присутні при складені протоколів від 21.01.2025 року, суд не вбачає за доцільне, оскільки в матеріалах справи наявні докази - відеозаписи вчинення цих процесуальних дій за участю вказаних осіб. Виклик свідка ОСОБА_11 суд відхиляє за необґрунтованістю. Отже, в задоволенні клопотань адвоката Кібальника від 10.03.2025 року про виклик свідків слід відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 не відповідає процесуальним інтересам сторони захисту на якнайшвидший розгляд кримінального провадження за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 09.06.2025 року про відмову судом забезпечити вручення обвинувального акта захиснику під час судового засідання слід відмовити, оскільки клопотання подано з метою затягування кримінального провадження, створення штучних перешкод, або з інших недобросовісних мотивів.

З приводу відсутності розписки обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , як обов`язкового додатку до акта, передбаченого п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу) та його захиснику. Розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування є обов`язковим додатком до обвинувального акта (п.3 ч.4 ст.291 КПК України).

Виконання прокурором обов`язку з надання стороні захисту копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від обвинувачення.

Водночас, закріплюючи вимогу щодо надання обвинувального акта під розписку, кримінальний процесуальний закон не врегулював випадок коли його неможливо вручити підозрюваному особисто або коли особа ухиляється від його отримання. Відтак суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, до яких відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» належить Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини. При цьому суд вважає, що посилання у цьому випадку не застосовується для обмеження прав і свобод, які передбачені Конвенцію, а використовується для вирішення питання, що не врегульовано однозначно на національному рівні.Так, у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини неодноразово зверталася увага на значущість повідомлення особи про характер і причину висунутого проти нього обвинувачення. Зокрема, у рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначається, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. При цьому обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, зробивши інформацію доступною, але не довівши її до відома захисту.Разом з тим, якщо недотримання цього обов`язку трапилось з вини обвинуваченого, то він не може стверджувати про порушення прав сторони захисту (рішення у справі Кемпбел та Фелл проти Сполученого Королівства від 28 червня 1984 року, заяви № 7819/77, 7878/77).

За таких обставин, судом має бути встановлено чи вжито стороною обвинувачення розумних та достатніх заходів для надання обвинуваченій ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 копії обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000365 від 10 травня 2023 року та реєстру матеріалів досудового розслідування до даного провадження, що були пред`явлені під час досудового розслідування; чи мали обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 можливість внаслідок дій сторони обвинувачення, пов`язаних з наданням копії обвинувального акта, дізнатися про факт наявності щодо неї такого обвинувачення.

Як свідчать досліджені у судовому засіданні протоколи від 21.01.2025 року обвинувачена ОСОБА_4 відмовилася від отримання копії обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000365 від 10 травня 2023року та реєстру матеріалів досудового розслідування до даного провадження, що виразилося в ігноруванні телефонних викликів та неприбутті до слідчого по повістці.

Захисник ОСОБА_5 відмовився від отримання копії обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000365 від 10 травня 2023 року та реєстру матеріалів досудового розслідування до даного провадження, заявивши клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після чого не прибув для ознайомлення з такими матеріалами, отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, з долучених до обвинувального акту документів слідує, що Нововолинським відділом Володимирської окружної прокуратури обвинуваченій ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_1 , надсилалося поштове відправлення, а саме: обвинувальний акт у кількості 5 аркушів та реєстр матеріалів у кількості 7 аркушів, про що свідчать опис від 21.01.2025 року та накладна №630 (а.с.21, 23), а також рекомендоване повідомлення № 630про вручення 22.01.2025 року ОСОБА_4 поштового відправлення (а.с.57).

Між тим, ОСОБА_4 не заперечує, що отримала копію обвинувального акта із реєстром матеріалів досудового розслідування.

Також Нововолинським відділом Володимирської окружної прокуратури захиснику обвинуваченої ОСОБА_5 на адресу: АДРЕСА_2 , надсилалося поштове відправлення, а саме: обвинувальний акт у кількості 5 аркушів та реєстр матеріалів у кількості 7 аркушів, про що свідчать опис від 21.01.2025 року та накладна №648 (а.с.20,22), а також рекомендоване повідомлення № 648про вручення 25.01.2025 року особисто ОСОБА_12 поштового відправлення (а.с.56). Разом з тим, ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував належність йому підпису, який міститься на рекомендованому повідомленні про вручення, однак жодних доказів на підтвердження своїх доводів не надав.

Відтак така тактика захисника може свідчити про потенційне порушення права обвинуваченої на розгляд справи у розумні строки, а також перешкоджає своєчасному та повноцінному доступу до правосуддя.

Крім того, 09.06.2025 року через канцелярію суду захисником ОСОБА_5 подано заперечення на ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14.01.2025 року та 17.01.2025 року. Свої заперечення обґрунтовує тим, що розглядаючи клопотання слідчого про встановлення обвинуваченій і її захиснику строку для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування позбавив останнього права брати участь у судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання, а саме, повідомив про призначення судового засідання за дві години до його початку та не врахував його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на лікарняному адвоката. Відтак, вважає ухвалу слідчого судді від 14.01.2025 року необґрунтованою та незаконною.

Заперечення на ухвалу слідчого судді від 17.01.2025 року мотивує тим, що слідчим суддею при розгляді клопотання захисника про поновлення встановленого судом початку строку не враховано подані докази, а саме виписки з різних лікувальних закладів про непереборну хворобу захисника ОСОБА_5 , якою він хворіє більше 10 років, що унеможливлювало останнім ефективно ознайомитися із матеріалами досудового розслідування у строк встановлений судом. Відтак, на думку адвоката, слідчим суддею безпідставно відмовлено в задоволенні такого клопотання, тому така ухвала також є необґрунтованою та незаконною.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечення сторони захисту на ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14.01.2025 року та 17.01.2025 року вважає безпідставними та необґрунтованими, а ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 14.01.2025 року та 17.01.2025 року законними. На підтвердження правомірності винесених ухвал надав в судовому засіданні докази, які стали підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення із матеріалами досудового рослідування.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку свого представника.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримала позицію щодо долучення доказів, наданих прокурором, до матеріалі справи, а щодо вирішення клопотання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши заперечення на ухвали слідчого судді суд виснував таке.

За змістом ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1,2 ст. 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді (ч.3 ст.309 КПК України).

Відповідно до висновку, який викладений у постанові об`єднаної палати ККС Верховного Суду від 13 лютого 2023 року у справі № 932/8842/20, провадження № 51-5954кмо21, визнається порушенням КПК України власне саме неприйняття судом першої інстанції до розгляду під час підготовчого судового засідання висловлених учасником кримінального провадження заперечень на ухвалу слідчого судді про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та ненадання відповідей на доводи такого заперечення. Відтак, розглянувши вказані заперечення та дослідивши докази в межах поданих заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Передумови та обґрунтованість звернення слідчого із клопотанням до слідчого судді про встановлення строку підозрюваній та її адвокату для ознайомлення із матеріалами справи судом досліджувалось в судовому засіданні 08.07.2025 року, а саме: угода про розірвання договору про надання правової допомоги у кримінальному провадження від 08 січня 2025 року, укладена між ОСОБА_4 та її на той час захисником ОСОБА_13 , протокол відмови від захисника від 10.01.2025 року, клопотання про ознайомлення із матеріалами справи від 03 січня 2025 року від адвоката ОСОБА_5 з копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордером від 01.01.2025 року на представництво інтересів ОСОБА_4 , постанова про залучення захисника від 03 січня 2025 року ОСОБА_5 до участі у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , повідомлення старшого слідчого ОСОБА_14 адресоване ОСОБА_5 з наданням контактів для можливості узгодження дати і часу для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та речовими доказами, повідомлення про завершення досудового розслідування від 03 січня 2025року, адресоване адвокату ОСОБА_5 , таке ж повідомлення, адресоване ОСОБА_4 від 23 грудня 2024 року, та отримане нею 24 грудня 2024 року, повідомлення про завершення досудового розслідування від 23 грудня 2024 року із підписами понятих та рапортом ст.слідчого ОСОБА_14 із викладом обставин щодо вжиття дій повідомити підозрювану із повідомленням про закінчення досудового розслідування та можливістю ознайомитися із матеріалами справи та причинами неможливості такого виконання з додатками-скріншотами про переписку у за стосунку «Вайбер» із підозрюваною, оригінали накладних, фіскальних чеків та описів вкладення від 23.12.2024 року про направлення ст.слідчим ОСОБА_15 на адреси ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_16 повідомлення про закінчення досудового розслідування та з рекомендованими повідомленнями про вручення, відеозапис з мобільного телефону із зафіксованою телефонною розмовою з чоловіком ОСОБА_4 , який повідомляв слідчому, що його дружина на лікарняному, рапортами ст.слідчого ОСОБА_14 від 25.12.2024 року, 26.12.2025 року про виклад обставин щодо вжиття заходів та повідомлення підозрюваної щодо її викликів до відділення поліції для проведення слідчих дій із поясненням причин, чому їх не вдалося провести, заява ОСОБА_4 від 27.12.2024 року адресована ст..слідчому ОСОБА_17 щодо повідомлення, що вона перебуває на лікарняному з 20.12.2024 року і зможе прибути за викликом після видужання з додатком копією медичної картки, повідомлення адвоката ОСОБА_18 від 27.12.2024 року, адресоване ст..слідчому ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_4 перебуває на лікарняному і зможе прибути за викликом після її видужання, корінці повісток про виклик на ім`я ОСОБА_4 на 30.12., 31.12, 01 січня 2025 року (незаповнені), рапорт ст.слідчого ОСОБА_14 від 30.12.2024 року про виклад обставин та повідомлення про неявку ОСОБА_4 на виклик 30 грудня 2024 року, заява ОСОБА_4 від 30 грудня 2024 року адресована ст.слідчому ОСОБА_17 з повідомленням, що за станом здоров`я їй лікарняне продовжено до 07 січня 2025 року з додатками, рапорт ст.слідчого ОСОБА_14 від 31.12.2024 року про виклад обставин та повідомлення про неявку ОСОБА_4 на виклик 31 грудня 2024 року, рапорт ст.слідчого ОСОБА_14 від 01.01.2025 року про виклад обставин та повідомлення про неявку ОСОБА_4 на виклик 01 січня 2025 року, клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами справи від 06 січня 2025 року, заперечення адвоката ОСОБА_5 на це клопотання від 08 січня 2025 року, ухвала Нововолиснького міського суду від 08 січня 2025 року про встановлення ОСОБА_4 строку для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження з 09 січня 2025 року по 11 січня 2025 року включно, корінці повісток про виклик ОСОБА_5 на 12 січня. 13 січня, 14 січня 2025 року з відміткою про їх отримання ОСОБА_4 та зобов`язанням для передачі своєму захиснику ОСОБА_5 , корінці повісток про виклик ОСОБА_4 на 12 січня,13 січня, 14 січня 2025 року з відміткою, що вона ознайомлена та з її підписом, відеодиском із записом вручення повісток про виклик ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , докази направлення повісток поштовим зв`язком «Нова пошта», «Укрпошта» з описом вкладення від 10 січня 2025 року про відправлення повідомлення про завершення досудового розслідування, скріншоти із переписок у застосунку «Вотсап» про направлення повісток захиснику ОСОБА_5 , скріншот про скерування повісток на офіційну електронну адресу адвоката ОСОБА_5 , рапорти ст.слідчого ОСОБА_14 від 11 січня, 12 січня, 13 січня, 14 січня з викладом обставини та повідомлення про те, що адвокат ОСОБА_5 за викликом не з`явився, відтак слідчі дії не вдалося провести, рапорти ст.слідчого від 12 січня та 13 січня, 14 січня про виклад обставин та неявку підозрюваної із її захисником, відтак причини неможливості проведення слідчих дій, клопотання про встановлення строку для ознайомлення із матеріалами справи від 13 січня 2025 року, ухвала Нововолинського суду від 14 січня 2025 року про встановлення захиснику ОСОБА_5 чи іншим захисникам строку для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження з 15 січня 2025 року по 20 січня 2025 року включно, ухвала Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2025 року, доручення прокурора від 23 грудня 2024 року про повідомлення підозрюваної та її захисника про завершення досудового розслідування, повідомлення ОСОБА_4 від 10 січня 2025 року, що сторона захисту не володіє речовими доказами чи матеріалами, згідно ч.6 ст.290 КПК України, що необхідно надати для ознайомлення стороні обвинувачення, протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10 січня 2025 року про ознайомлення ОСОБА_4 з 15 години 10 січня 2025 року по 17 годин 40 хвилин 10 січня 2025 року.

Суть заперечень захисника ОСОБА_5 зводиться до відсутності зволікань із ознайомленням із матеріалами досудового розслідування, а лише його об`єктивною неможливістю, у зв`язку із перебуванням на лікарняному, відтак не може забезпечити ефективне ознайомлення, що відповідає вимогам практики ЄСПЛ, через погане самопочуття.

На підтвердження своїх доводів надав суду наступні виписки перебування на листку непрацездатності: №ЛН 28424876-1 в період з 10.01.2025 року до 11.01.2025 року (а.с. 72), №ЛН 28474445-1 в період з 13.01.2025 року до 17.01.2025 року (а.с.73), №ЛН 28570196-1 в період з 18.01.2025 року до 22.01.2025 року (а.с. 74).

В своєму клопотанні про перенесення судового засідання захисник повідомив слідчого суддю, що він станом на момент розгляду клопотання перебуває на лікарняному по 17.01.2025 року. Ухвалою слідчого судді від 14 січня 2025 року встановлено строк для ознайомлення із матеріалами крим. провадження з 15.01.2025 року по 20.01.2025 року, тобто встановлено період поза межами кінцевої дати перебування ОСОБА_5 на лікарняному. В подальшому, відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, 17.01.2025 року слідчий суддя зазначив, що відсутні перешкоди для ознайомлення із відкритими матеріалами кримінального провадження, враховуючи стан здоров`я захисника ОСОБА_5 , який, хоча перебуваючи на лікарняному, в період з 13.01.2025 року по 16.01.2025 року особисто через канцелярію Нововолинського міського суду подає клопотання, заяви, адвокатські запити тощо, долаючи значну відстань від місця здійснення своєї діяльності у с. Заріччя Володимирського району, а медичних документів, що підтверджують такий стан здоров`я захисника, що унеможливлює ефективно знайомитись з відкритими матеріалами досудового розслідування ним не надано.

Слід зазначити, що на момент розгляду цього клопотання 17 січня 2025 року у захисника був ще строк на ознайомлення терміном три дні, до 20.01.2025 року включно.

Листок непрацездатності №ЛН 28570196-1 в період з 18.01.2025 року до 22.01.2025 року (а.с.74) суд не бере до уваги в обґрунтування захисником неправомірності ухвал від 14.01.2025 р. та 17.01.2025 р., оскільки на момент їх постановлення слідчому судді не було відомо, що з 18.01.2025 року до 22.01.2025 року ОСОБА_5 знову перебуватиме на лікарняному, адже сам захисник зазначав у клопотанні про його непрацездатність лише до 17.01.2025 року.

Заперечення адвоката про неповідомлення про судове засідання щодо розгляду клопотання слідчого спростовується відповіддю Нововолинського міського суду Волинської області від 21.01.2025 року, де зазначено, що адвокату доставлено судову повістку через додаток Вайбер о 10:00:16.

Слід звернути увагу, що в ході судового засідання, сам адвокат зазначив, що під час лікарняних він відвідує судові засідання з метою недопущення затягування розгляду справи, в той час саме як на підставу перебування на лікарняному, а відтак на неефективності ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, захисник посилається в обґрунтування своєї позиції. Про це ж було зазначено і в ухвалі від 17.01.2025 року слідчим суддею та розцінено як зловживання своїми процесуальними правами, а таку поведінку адвоката, як спосіб захисту від обвинувачення зазначеного у повідомленні про підозру ОСОБА_4 .

Також адвокатом долучено відповідь із Володимирського міського суду від 12 червня 2025 року, де зазначено, що 21.01.2025 року до матеріалів справи №154/1006/24 долучено клопотання про тимчасову неможливість виконувати обов`язки захисника у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, як зазначив сам ОСОБА_5 , було подано адвокатом ОСОБА_5 в самому судовому засіданні під час розгляду справи Володимирським міським судом, а не через канцелярію суду перед початком розгляду справи.

Так, дії адвоката, який, перебуваючи на лікарняному, веде активний спосіб життя (а саме, відвідує судові засідання, переміщається з одного населеного пункту в інший, кермуючи автомобілем, зустрічається з іншими клієнтами), суперечить меті лікарняного, яка полягає у відновленні здоров`я. Водночас посилання на погане самопочуття для уникнення зустрічі з метою вручення обвинувального акту, демонструють ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки: надання неправдивих або оманливих відомостей (заява про погане самопочуття, яка не відповідає дійсності, є спробою введення в оману прокурора та суду та суперечить принципам законності, сумлінності та добросовісності, що є основоположними в кримінальному провадженні); недобросовісне використання статусу захисника: використання лікарняного як приводу для уникнення участі в процесуальних діях, коли фактичний стан здоров`я дозволяє таку участь, є недобросовісним використанням цього статусу; перешкоджання кримінальному провадженню: такі дії судом розцінені як намагання затягнути розслідування або судовий розгляд, що прямо порушує вимоги статті 2 КПК України щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Під час постановлення ухвал слідчим суддею 14.01.2025 року та 17.01.2025 року дотримано вимог КПК України, вирішуючи питання щодо встановлення строку та відмові у поновленні строку слідчий суддя належним чином оцінив долучені до клопотання матеріали з точки зору доведеності ними обставин, а заперечення захисника є голослівними та безпідставними.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що стороною обвинувачення вжито розумних та достатніх заходів для вручення обвинуваченій ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 копій обвинувального акта, копій реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000365 від 10 травня 2023 року.

У свою чергу, факт неотримання стороною захисту копії обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000365 від 10 травня 2023року та реєстру матеріалів досудового розслідування до даного провадження, обумовлено обставинами, які перебувають поза контролем сторони обвинувачення.

Усі інші заперечення захисника спростовані матеріалами справи, не проявляють розумний інтерес до кримінального провадження та спрямовані на уникнення від можливості отримати обвинувальний акт із реєстром матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність розписки ОСОБА_19 та її захисника ОСОБА_5 про отримання обвинувального акта з додатками до нього не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відповідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17, вказаний факт не є недоліком, який перешкоджає суду призначити судовий розгляд, оскільки може бути усунутим у підготовчому судовому засіданні.

Оскільки судом не встановлено обставин, які є підставами для повернення обвинувального акта прокурору, передбаченими п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 314, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні 0000365 від 10 травня 2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 6КК України - відмовити.

В задоволенні клопотань ОСОБА_5 від 10.03.2025 року про виклик свідків відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 09.06.2025 року про відмову судом забезпечити вручення обвинувального акта захиснику під час судового засідання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Відповідно до положень ст. 392 КПК України ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суддя ОСОБА_1