Провадження №11-кп/801/556/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000437, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.06.2023 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Вінниці, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 121 ч. 2, 289 ч. 1 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 121 ч. 2, 289 ч. 1 КК України та призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 121 КК України 7 (сім) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 289 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання ОСОБА_7 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з 13 січня 2024 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 22057 (двадцять дві тисячі п`ятдесят сім) гривень 85 копійок.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_7 22.06.2023 року близько 13:50 години перебував біля будинку № 22 на вулиці Замостянській в місті Вінниці, де помітив припаркований мопед сірого кольору марки «Honda» моделі «Dio» 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_3 , належний ОСОБА_10 та в цей час у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізовуючи задумане ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_10 та зловживаючи довірою останнього, попросив здійснити короткострокову поїздку по вулиці Замостянській в місті Вінниці. Близько 13:52 години ОСОБА_7 шляхом обману власника транспортного засобу під приводом короткострокової поїздки, заволодів вказаним мопедом марки «Honda» моделі «Dio», поїхавши по вулиці Замостянській в напрямку проспекту Коцюбинського, далі зникнув із поля зору потерпілого, назад не повернувся. Далі ОСОБА_7 на викраденому мопеді виїхав з міста Вінниці в невідомому напрямку та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд. Відповідно до висновку експерта № 4059/23-21 від 28.06.2023 року ринкова вартість мопеда марки «Honda» моделі «Dio» 2005 року випуску становить 12116,01 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 12116,01 гривень.

Окрім того, 12.01.2024 року у невстановлений час ОСОБА_7 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 . У ході виниклого конфлікту з ОСОБА_12 на ґрунті політичних переконань, ОСОБА_7 діючи умисно, маючи умисел не спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілого, схопив ОСОБА_12 за одяг та почав наносити хаотичні удари руками в область голови та тулуба останнього. Після цього ОСОБА_7 взяв до рук тростину та наніс нею декілька ударів по тілу потерпілого. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , взявши за одяг ОСОБА_12 , відчинив двері із приміщення квартири та викинув потерпілого на сходинкову площадку під`їзду вищезазначеного будинку. Після цього ОСОБА_7 з місця події зник. 13.01.2024 року о 06:40 годині ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень помер у реанімаційному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Відповідно до висновку експерта № 48 від 14.02.2024 року, при експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої плечової кістки у нижній третині, закритої черепно-мозкової травми: синців, саден та забитих ран на голові та обличчі, крововиливів в м`які покрови голови у лівій скроневій ділянці та в потиличній ділянці з переходом на задню частину тім`яної ділянки, субдуральні нашарування крові над обома скроневими та тім`яними частками та на базальних поверхнях в задніх та середніх черепних ямках, а також в передній черепній ямці справа, переломи 7, 8, 9 ребер зліва між середньо-ключичною та передньою пахвинною лініями без ушкодження пристінкової плеври, закритий перелом латеральної кісточки лівої гомілки, синці та садна шиї та кінцівках, крововилив в заочеревиний простір з лівого боку. Виявлений при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 закритий перелом лівої плечової кістки у нижній третині утворився від дії твердого тупого предмету (предметів) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як таке, що викликало загрозливі для життя явища та стоїть в причинному зв`язку із смертю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2025 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Просить закрити кримінальне провадження в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримати, а в частині засудження обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України пом`якшити покарання обмежившись відбутим терміном покарання на момент апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд не спростував доводи обвинуваченого про його непричетність до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 з огляду на його показання про відсутність у місці вчинення кримінального правопорушення. Також суд не перевірив версію обвинуваченого про те, що у цей час він перебував у іншому місці (ломбарді). Також на переконання захисника досліджені у судовому засіданні письмові докази (висновки експертів) жодним чином не доводять причетність ОСОБА_7 до інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту з підстав, викладених в ній та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим.

Представник потерпілої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_9 також заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Інші учасники (потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ) будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваного вироку, зазначені норми закону в частині доведеності вини, кваліфікації дій особи та призначення покарання дотримані, а висновки належним чином обґрунтовані.

Оскільки доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого у незаконному заволодінні належного ОСОБА_10 мопеда марки «Honda» моделі «Dio», яке мало місце 22.06.2023, стороною захисту не оспорюється, висновки місцевого суду у цій частині апеляційним судом не перевіряються.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про недоведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , які спричинили смерть потерпілого, суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також суд виходить з того, що відповідно до усталеної практики ККС ВС, висвітленої, з-поміж іншої у постанові від 02.06.2022 (справа № 571/1436/15), для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, докази відіграють не кількісну роль, а використовуються в доказуванні, якщо в них доведено достовірність фактів і обставин. Отже, докази в судовому процесі отримують якісне значення в доказуванні тільки в разі, якщо у них встановлено достовірність фактів і обставин.

З оскаржуваного вироку та наданих під час апеляційного розгляду пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 убачається, що він заперечує власну присутність 12.01.2024 року у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а так само спільне вживання у цей час алкогольних напоїв разом з потерпілим ОСОБА_12 та свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Натомість із наданих місцевому суду показань свідка ОСОБА_14 установлено, що він 12.01.2024 разом з обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_15 на прізвисько « ОСОБА_16 » у нього вдома розпивали спиртні напоії. Спочатку він разом з потерпілим ще зранку випили дві пляшки горілки, після чого до них прийшов ОСОБА_17 , який на його прохання придбав ще декілька пляшкок горілки. Пізніше до них приєднався ОСОБА_11 та вони всі разом розпивали спиртне та спілкувалися. Він лежав на ліжку, ОСОБА_12 сидів біля нього на ліжку, а обвинувачений та ОСОБА_17 сиділи на матрацах. Посередині дня, приблизно о 12-й годині між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 почалася сварка на політичному ґрунті через поведінку політичного керівництва Російської Федерації. В ході цієї суперечки ОСОБА_7 різко встав і пішов в бік потерпілого. Що відбувалося далі він не пам`ятає, оскільки перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Наступного дня, після приїзду працівників поліції, він виявив у себе вдома багато слідів крові - на підлозі в кімнаті, на балконі, у коридорі. Поліцейські повідомили йому, що ОСОБА_12 хтось виніс з його квартири і залишив між третім і четвертим поверхом будинку. Потерпілий був 1955 року народження, невисокого зросту, худорлявої тілобудови, під дією алкоголю був спокійний. Між ним і ОСОБА_12 , а також між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 конфліктів ніколи не було. При цьому між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим раніше також виникали конфлікти з приводу дій сусідньої держави. Стверджує, що ОСОБА_7 під впливом алкоголю інколи ставав агресивний. Його совкова лопата зазвичай стояла біля вхідних дверей його квартири. Після скоєння злочину поліція виявила цю лопату на балконі. Його дерев`яна палиця була зламана на три частини, які лежали на підлозі в різних місцях.

Таким чином показання зазначеного свідка дають підстави стверджувати про присутність обвинуваченого ОСОБА_7 на місці вчинення кримінального правопорушеня саме у час його скоєння 12.01.2024. Окрім того із цих показань достеменно установлено факт конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, що вказує на наявність мотивів на спричинення тілесних ушкоджень. Більш того, свідок ОСОБА_14 був очевидцем початку вчинення злочину, адже ствердно повідомив про те, що обвинувачений в ході конфлікту направився в сторону потерпілого, хоча через алкогольне спяніння не памятає подальшого розвитку подій.

При цьому судом не встановлено обставин, які б вказували на неправдивість показань свідка ОСОБА_14 чи його намагання обмовити іншу особу.

Також із дослідженого місцевим судом висновку експерта № СЕ-19/102-24/5313-БД від 25.04.2024 року, установлено, що генетичні ознаки слідів на витяжках зі зрізів нігтьових пластин з правої руки трупа ОСОБА_18 є змішаними, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_12 та зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зазначений висновок дає підстави стверджувати факт тілесного контакту між потерпілим ОСОБА_12 та обвинувченим ОСОБА_7 , в ході якого потерпілий очевидно міг здійснювати дії із захисту та самозбереження. Цей же висновок додатково спростовує версію обвинуваченого про його відсутність у місці вчинення злочину та непричетність до інкриміновних діянь.

Насамкінець відповідно до висновка експерта № 48 від 14.02.2024 при експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої плечової кістки у нижній третині, закритої черепно-мозкової травми: синців, саден та забитих ран на голові та обличчі, крововиливів в м`які покрови голови у лівій скроневій ділянці та в потиличній ділянці з переходом на задню частину тім`яної ділянки, субдуральні нашарування крові над обома скроневими та тім`яними частками та на базальних поверхнях в задніх та середніх черепних ямках, а також в передній черепній ямці справа, переломи 7, 8, 9 ребер зліва між середньо-ключичною та передньою пахвинною лініями без ушкодження пристінкової плеври, закритий перелом латеральної кісточки лівої гомілки, синці та садна шиї та кінцівках, крововилив в заочеревиний простір з лівого боку. Виявлений при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 закритий перелом лівої плечової кістки у нижній третині утворився від дії твердого тупого предмету (предметів) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як таке, що викликало загрозливі для життя явища та стоїть в причинному зв`язку із смертю. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, що виявлені під час експертизи трупа ОСОБА_12 , а також їх множинність, експерт вважає неможливим виникнення їх під час однократного само падіння з положення стоячи. При судово-токсикологічні експертизі трупа потерпілого виявлено етиловий спирт у концентрації 1,2 о/оо, що може свідчити про легке алкогольне сп`яніння на час настання смерті.

Інші висновки експертів хоча і прямо не вказують на причеиність ОСОБА_7 до заподіяння тілесних ушкоджень проте дають підстави скласти повні висновки щодо обставин та механізму вчинення злочину.

Таким чином сукупність досліджених місцевим судом доказів поза розумним сумнівом дє підстави дійти висновку, що сме ОСОБА_7 12.01.2024 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , саме між ним та потерпілим ОСОБА_12 виник конфлікт, саме у ОСОБА_7 був мотив на спрчинення тілесних ушкоджень потерпілому та саме він їх заподіяв, та саме від цих отриманих тілесних ушкоджень насталі смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Саме такі дії обвинуваченого дозволяють квваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Висновки щодо покарання.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначені положення закону про кримінальну відповідальність вказують на те, що кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Також необхідно зазначити, що за усталено судовою практикою справедливість призначеного покарання з урахуванням дискреційних повноважень суду полягає у визначенні того виду та розміру покарання, яке має бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при його призначенні.

Так, у цьому провадженні установлено, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості, посередньо характеризується, не перебуває на психіатричному обліку. Водночас обвинувачений знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» у зв`язку з розладом психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, амфетамінів, алкоголю. За висновками судових психіатричних експертиз № 189 від 24.08.2023, а також № 64 від 05.02.2024, на момент вчинення кримінальних правопорушень та експертного дослідження ОСОБА_7 виявляв розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, декількох наркотичних засобів та інших психоактивних речовин, синдром залежності. За відсутності обставин, які пом`якшують покарання, судом установлено обставину, яка її обтяжує вчинення злочину щодо особи похилого віку.

У сукупності такі дані про особу винного з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень дають підстави дійти висновку, що призначене ОСОБА_7 мінімальне покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, покарання у межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, а також остаточно призначене покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання винного та повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000437, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.06.2023 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 121 ч. 2, 289 ч. 1 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: