Справа №644/ 4817 /25
н/п 1-кп/644/ 684 /25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного судового провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000129 від 17.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорянське Шевченківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, працюючого на посаді бригадира ВП «Ізюмська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

у с т а н о в и в:

02.06.2025 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000129 від 17.04.2025 у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, який затверджений прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання винуватості та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Потерпілим надана заява в якій він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року визначено проводити розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Судом встановлено, що 16.04.2025 року не пізніше 20 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебував неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 . Почувши крики дівчини, підійшов до будинку та попрохав не шуміти. У зв`язку з чим між ним та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які в цей час знаходилися на подвір`ї вказаного домоволодіння, виник словесний конфлікт.

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_3 пішов до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звідки взяв предмет, а саме «гранату для страйкболу», яка згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/12094-ВТХ від 21.05.2025, є імітаційно-тренувальним виробом П-67-М «НАТО», промислового способу виготовлення, піротехнічним виробом, до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів не відноситься, та приблизно через 10 хвилин повернувся до домоволодіння АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_7 перебуваючи 16.04.2025 не пізніше 20 години 00 хвилин на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки й бажаючи їх настання, з метою виклику почуття тривоги та стурбованості, почав висловлювати на адресу присутніх на території домоволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , погрозу вбивством, демонструючи реальність своєї погрози шляхом тримання предмету, а саме «гранати для страйкболу», яка ззовні схожа на бойову гранату, в своїх лівій руці, а в правій - утримував кільце її запобіжника, та вголос вигукнув «Я зараз вас всіх вб`ю».

Викликавши вказаними діями реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, маючи острах за своє життя, ОСОБА_8 заховалась за господарською спорудою на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, а ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 вийшли з подвір`я, куди за ними направився ОСОБА_3 , продовжуючи висловлювати погрозу вбивством із предметом, а саме «гранатою для страйкболу», у руці.

В свою чергу, щоб уникнути реалізації висловленої ОСОБА_3 погрози, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вступали із ним у будь-який контакт, після чого останній залишив місце вчинення кримінального правопорушення, направившись у невідомому напрямку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, яке мало місце 16.04.2025 року.

Потерпілий ОСОБА_5 згідно його заяви згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. ОСОБА_5 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення проступку, доведена повністю і суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, має офіційне працевлаштування, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшує його покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України у виді пробаційного нагляду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, судові витрати за проведення експертиз №СЕ-19/121-24/12094-ВТХ від 21.05.2025 у сумі 7131,20 грн. та №СЕ-19/121-24/12095-ВТХ від 22.05.2025 у сумі 4457,00 грн. проведених Харківським НДЕКЦ МВС України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України в період пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судові витрати за проведення Харківським НДЕКЦ МВС України експертизи №СЕ-19/121-24/12094-ВТХ від 21.05.2025 у сумі 7131,20 грн. та експертизи №СЕ-19/121-24/12095-ВТХ від 22.05.2025 у сумі 4457,00 грн.

Речові докази: «Гранату для страйкболу», яка є імітаційно-тренувальним виробом П-67-М «НАТО», промислового способу виготовлення, яку поміщено до спеціалізованого пакунку 2793672 та «реактивний сигнальний патрон «РПС-30» промислового способу вироблення, який поміщено до спеціалізованого пакунку 6301243, які знаходяться на зберіганні в камері схову ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1