ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року за №0000082, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 10.01.2014 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 30.06.2017 умовно-достроково із невідбутим строком 1 рік 1 місяць 28 днів;

-вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 20.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном, ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.05.2022, призначено покарання у вигляді громадських робіт 200 годин;

-вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 31.08.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України засудженого до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 20 березня 2025 року у невстановлений час, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому місці, через додаток «Телеграм» у телеграм-боті під назвою «Цезар», для власного вживання, без мети збуту замовив, тим самим придбав, у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 3,913 г.

Після чого, ОСОБА_4 , отримавши у телеграм-боті під назвою «Цезар» вказівки про місцезнаходження замовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), 20 березня 2025 року, більш точного часу не встановлено, але не пізніше 20 годин 49 хвилин, перебуваючи у м. Одеса на вул. Івана та Юрія Лип, привласнив, піднявши з землі, заздалегідь замовлений полімерний пакунок з кристалічною речовиною світло-зеленого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 3,913 г, з кількісним вмістом PVP 2,970 г.

В подальшому ОСОБА_4 помістив зазначений полімерний пакунок в жакрон джинсів, які знаходились у нього в пакеті, тим самим почав незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з кількісним вмістом PVP 2,970 г, яка відповідно до таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 є великими розміром психотропної речовини, до моменту її вилучення працівниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області о 23 годині 30 хвилин 20 березня 2025 року під час проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Танцюри, 37/43.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорював та надав показання, які аналогічні обставинам правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують його особу та документів, що стосуються вирішення питання долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні, та відповідно до вимог ст. 349 КПК України, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються вирішення питання долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений під час допиту підтвердив, що саме він вчинив кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставинах. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Досліджені судом докази дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання його винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином;

-особу обвинуваченого ОСОБА_4 : є осудною особою, його вік (44 років), сімейний стан (одружений та маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей), є працездатною особою, стан здоров`я (відомості про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань відсутні, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває);

- неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності;

- беззаперечне визнання вини в інкримінованому йому діянні, готовність нести відповідальність за вчинене;

-наявність обставини, що пом`якшує та обставини, що обтяжує покарання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та позицію прокурора в судових дебатах, який вважав, що виправлення ОСОБА_4 може бути досягнуто без його ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу в мінімальному його розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

У даному випадку, на переконання суду, покарання у виді штрафу саме у мінімальному його розмірі, передбаченому у санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Визначаючи порядок сплати обвинуваченою штрафу, призначеного за цим вироком, суд враховує майнове становище обвинуваченого, який пояснив, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому просив розстрочити йому сплату штрафу, що не заперечувалось прокурором. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що сплата обвинуваченим штрафу у розмірі, який призначається судом за цим вироком, одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, у зв`язку з чим суд, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, вважає за можливе призначити штраф із розстрочкою його виплати певними частинами строком на дванадцять місяців.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок)копійок за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 16.0.2025 № № СЕ-19/116-25/7428-НЗПРАП.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 5 348, 40 грн., підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешти в даному кримінальному проваджені не накладались.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Розстрочити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сплату штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, рівними частинами на строк дванадцять місяців (1 рік), встановивши суму виплати штрафу у розмірі 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 копійки щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 4 ст. 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Речові докази:

-кристалічну речовину світло-зеленого кольору, масою 3,913 г, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою з кількісним вмістом PVP 2,970 г. - знищити.

-мобільний телефон марки ZTE Blade A33+ imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_1 , - вважати повернутим ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/7428-НЗПРАП у сумі 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1