Провадження № 1-кс/947/7272/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого детектива Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000089 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Детектив за погодженням з прокурором в рамках кримінального провадження № 0000089 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження на майно, яке було виявлено та вилучено 19.05.2025 року під час проведення обшуку грального залу за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого зазначено у клопотанні.

Прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути за відсутності сторони обвинувачення. До заяви долучив копію постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи із вилученим майном.

Власниця вилученого мобільного телефону ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду клопотання.

Інші власники вилученого майна не повідомлялися про дату та час судового засідання, у зв`язку з їх не встановленням на день розгляду клопотання, між тим, дата та час судового засідання з розгляду клопотання були оприлюднені в базі документообігу суду.

Оскільки, на даний час, встановити усіх власників/користувачів вилученого під час обшуку майна та їх контакти не видалося за можливе, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання у їх відсутність.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ТУ БЕБ в Одеській області на даний час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими на теперішній час особами здійснюється протиправна діяльність у сфері грального бізнесу діяльність гральних закладів (клубів), спортивних покерних клубів, азартних ігор казино та інших місць, де надаються послуги азартних ігор за готівку (включаючи онлайн-казино та інші платформи) у м. Одесі без відповідних на це ліцензій, сертифікованого та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання, та онлайн-систем організаторів азартних ігор, в тому числі під прикриттям ліцензованих суб`єктів, в порушення вимог ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» та ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», внаслідок якої причетні до незаконної діяльності особи, отримуючи та не декларуючи дохід від діяльності таких закладів, ухиляються від сплати податків, що призводить до фактичного ненадходження у бюджет Держави коштів в особливо великих розмірів.

В подальшому, з грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом від вищевказаної протиправної діяльності, організатори та учасники схеми, вчиняють дії направлені на приховування та маскування джерел їх походження, місцезнаходження, та факту володіння ними.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-IX (далі Закон № 768-IX), який впроваджує порядок організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет, що провадиться виключно на підставі ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор казино у мережі Інтернет, а також яким внесено зміни до ст. 2032 «Незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей» КК України, які набули чинності 12.09.2020, та встановлюють відповідальність за незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей.

В ході проведення досудового розслідуванням встановлено, що незважаючи на вставлений законодавством порядок діяльності щодо організації та проведення азартних ігор з подальшими відповідними змінами, невстановленою групою осіб у невстановлений в ході розслідування час, виник злочинний умисел на створення та організацію групи осіб з метою зайняття незаконним гральним бізнесом.

В ході досудового розслідування встановлено, що послуги з проведення азартних ігор без відповідних дозвільних документів, з використанням комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, що не підключено до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем проводиться на території м. Одеса у понад 25-и приміщеннях.

Проведеним в ході досудового розслідування оглядом загальнодоступного інтернет-сайту Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей у мережі Інтернет встановлено перелік ліцензованих адрес казино на території міста Одеси та області, до яких адреси викладені у інформації УСБ України в Одеській області не відносяться, що додатково підтвердила Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей.

Окрім того факт організації та проведення незаконних азартних ігор за вищевказаною адресою підтверджується протоколом допиту свідка.

Зокрема згідно інформації УСБ України в Одеській області незаконна діяльність проводиться у приміщенні незаконного грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, 19.05.2025 року було проведено обшук у приміщенні незаконного грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон Samsung s/n НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 ;

-телевізори у кількості 1 шт.;

-столи у кількості 13 шт.;

-крісла у кількості 11 шт.;

-монітори у кількості 16 шт.;

-системні блоки у кількості 12 шт.;

-світчі у кількості 3 шт.;

-камери у кількості 2 шт.;

-комплекти клавіатур та комп`ютерних мишок у кількості 12 шт.

Постановою детектива вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є засобами вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі сліди, може містити відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів якими можливо є вилучені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя встановив, що вилучене майно імовірно використовувалося для здійснення незаконної діяльності грального закладу за адресою, де було проведено обшук, а тому воно відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребує збереження на даній стадії досудового розслідування.

Наразі в рамках кримінального провадження постановою детектива призначено комп`ютерно-технічну експертизу із вилученим під час обшуку мобільним телефоном з метою виявлення та вилучення в ньому інформації, яка може відноситися до предмету доказування протиправної діяльності в рамках кримінального провадження, відповідно до чого телефон потребує збереження.

Згідно матеріалів клопотання будівля в якій проведений обшук являє собою окреме приміщення, яке за версією органу досудового розслідування використовується для проведення протиправної діяльності у сфері грального бізнесу.

Водночас, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

При цьому, з огляду на приписи до ч. ч. 2,3 ст. 170 КПК України, майно яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися, незалежно від того хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться.

При цьому, оскільки майно імовірно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Окрім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, такій захід є тимчасовим,

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження, після огляду та дослідження майна, буде спростовано відповідність зазначеного майна критеріям речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 370 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000089 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороню розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 19.05.2025 року під час проведення обшуку грального залу грального залу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон Samsung s/n НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 ;

-телевізори у кількості 1 шт.;

-столи у кількості 13 шт.;

-крісла у кількості 11 шт.;

-монітори у кількості 16 шт.;

-системні блоки у кількості 12 шт.;

-світчі у кількості 3 шт.;

-камери у кількості 2 шт.;

-комплекти клавіатур та комп`ютерних мишок у кількості 12 шт.

Виконання ухвали покласти на старшого детектива Територіального управління БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1