Справа № 308/2147/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подолянське, Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освітою вищою, не одруженого, працюючого головним агрономом ТОВ «Агростар», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року, близько 21 години 40 хвилин, у нічний час доби, водій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме, автомобілем марки «Мitsubishi», моделі «L200», і н.з. НОМЕР_1 рухаючись автомобільною автодорогою М-25 сполученням «Соломоново Чоп Велика Добронь Яноші», та проїжджаючи відрізок дороги на 10+860 км, між населеними пунктами зі сторони міста Чоп у напрямку с. Червоне Ужгородського району, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не зменшив швидкість свого руху, а навпаки продовжував свій рух, при цьому грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3., п. 1.5., 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, п. 2.3, п. 12.1, 12.2,12.3 ПДР України маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах та з моменту виникнення небезпеки для його руху яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час, йшов проїзною частиною, попереду у попутному з автомобілем напрямку і в момент первинного контактування, знаходився у вертикальному або близькому до такого положенні, повернутий задньою частиною до рухавшогося транспортного засобу, внаслідок чого пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, з масивним крововиливом в м`які тканини мозку із проривом у шлуночкову систему мозку та повним розривом атланто-окціпітального з`єднання із пошкодженням довгастого мозку, переломом кісток основи черепа із забоєм та субархноїдальним крововиливом головного мозку; забоїв та розривів обох легень, перелому ребер, розриву печінки та селезінки, забою обох нирок, осаднення в ділянці правого кульшового суглобу, сідниць та на спині в поперековій ділянці, множинних саден на тулубі та кінцівках, синця на правій кісті перелом 2-6 ребер по лівій середній пахвовій лінії з крововиливом в міжреберній м`язи; забій лівої легені; закритий косий перелом верхньої третини великогомілкової кістки лівої нижньої кінцівки, які є небезпечними для життя у момент їх отримання і за цієї ознакою у відповідності з п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року « Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», їх слід кваліфікувати, як тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся і показав суду, що дійсно 30 серпня 2024 року, близько 21 години 40 хвилин, у нічний час доби, керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме, автомобілем марки «Мitsubishi», моделі «L200», і н.з. НОМЕР_1 рухаючись автомобільною автодорогою М-25 сполученням «Соломоново Чоп Велика Добронь Яноші», та проїжджаючи відрізок дороги на 10+860 км, між населеними пунктами зі сторони міста Чоп у напрямку с. Червоне Ужгородського району допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є працюючим, позитивно характеризується, як по місцю проживання так і по місцю своєї роботи та має інвалідність третьої групи.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , його активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди завданої злочином та благодійне перерахування останнім коштів в розмірі 40000,00 грн. на ЗСУ.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, зокрема активна поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 в ході як досудового розслідування так і судового розгляду кримінального провадження в сприянні розкриттю злочину, його щире каяття, відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди завданої злочином та благодійне перерахування останнім коштів в розмірі 40000,00 грн. на ЗСУ, з урахуванням його особи, зокрема те, що він вперше притягуються до кримінальної відповідальності, є працюючим, позитивно характеризується, як по місцю проживання так і по місцю своєї роботи та має інвалідність третьої групи, беручи до уваги позицію потерпілої, яка матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не заявляла суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні потерпілою не заявлялося.

Речові докази: автомобіль марки «Мitsubishi», моделі «L200», і н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів с. Оноківці, вул.. Головна, 51 Ужгородського району Закарпатської області повернути власнику або належному користувачу, кросівок та одяг потерпілого ОСОБА_7 , який зберігається в камері зберігання речових доказів ІВП №1 Ужгородського РУП знищити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2025 про накладення арешту на автомобіль марки «Мitsubishi», моделі «L200», і н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Судові витрати за проведення експертиз у розмірі 9550,80 грн. стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 76 КК України слідуючі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: автомобіль марки «Мitsubishi», моделі «L200», і н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів с. Оноківці, вул.. Головна, 51 Ужгородського району Закарпатської області повернути власнику або належному користувачу, кросівок та одяг потерпілого ОСОБА_7 , який зберігається в камері зберігання речових доказів ІВП №1 Ужгородського РУП знищити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2025 про накладення арешту на автомобіль марки «Мitsubishi», моделі «L200», і н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Судові витрати за проведення експертиз у розмірі 9550,80 грн. стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1