Провадження № 1-кп/522/2811/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 21.05.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.2023р., Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 17.05.2024р., у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 19.05.2025 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 95, побачив як потерпілий ОСОБА_4 , залишив на торгівельному прилавку без нагляду свій паспорт громадянина України та відійшов від нього, в цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння паспортом останнього.

Після чого, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його дії не помітні оточуючим, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи вільний доступ, та, розуміючи, що вказаний документ засвідчує важливі факти і події в житті людини і втрата якого суттєво утруднює реалізацію її прав, свобод і законних інтересів, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер НОМЕР_1 , який виданий органом 5128 від 09.06.2020 року, що є офіційним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство, розпорядившись ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 10.06.2025р., складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі. Також, надано заяву потерпілого ОСОБА_5 від 10.06.2025р., якою він не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст. 357 КК України, та кваліфікує дії останнього в межах висунутого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, є кримінальним проступком.

ОСОБА_3 є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 - є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу винного, який раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.3 ст.357 КК України слід призначити у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`явлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду відраховувати з дня взяття засудженого ОСОБА_3 на облік органом пробації.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирати.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1