Єдиний унікальний номер 305/769/22
Номер провадження 1-кп/305/260/25
УХВАЛА

28.04.2025 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області клопотання про продовження строку запобіжного заходу та клопотання про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.05.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та затримано у залі суду до набрання вироку законної сили. В подальшому ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2025 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком до 22.03.2025. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч.4 ст.189 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від сім до 12 років позбавлення волі, таким чином, існують ризики того, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, не буде виконувати покладені на нього обов`язки, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також ОСОБА_4 , враховуючи спосіб вчинення інкримінованого йому злочину, може впливати на потерпілого з метою зміни показань на його користь. Крім того, ОСОБА_4 , може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується. Враховуючи зазначене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства. Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження визначеного ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2025 запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. На підставі вище викладеного, просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, без визначення розміру застави, строком на 2 місяці.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . У задоволенні клопотання сторони захисту просив відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу. Від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтовано наступним.

Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Цим же вироком щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Закарпатська установа виконання покарань № 9" м. Ужгород, Закарпатської області та взято його під варту в залі суду до набрання законної сили цим вироком. Одночасно грошову заставу в розмірі 372 150 грн (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят гривень), після вступу вироку в законну силу, вирішено повернути заставодавцю.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.01.2025 року вказаний вирок скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції у іншому складі. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 22 березня 2025 року. Разом з тим, сторона захисту вважає, що у справі наявні підстави для зміни запобіжного заходу, що обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. При цьому, з урахуванням обставин кримінального провадження, що викладені у обвинувальному акті, злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_4 не є насильницький, ОСОБА_4 не було порушено запобіжний захід у вигляді застави, злочин не відноситься до категорії таких, за яких можна не обирати як альтернативу заставу. В той же час, під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, на переконання сторони захисту, обвинувачення ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження. Зокрема, журналом судового засідання та звуко-відеофіксацією процесу з розгляду апеляційних скарги встановлено, що під час допиту в якості представника потерпілого ОСОБА_7 (директор ТОВ «Квадробуд-БПВ»), останній повідомив, що жодних претензій до ОСОБА_4 не має, оскільки обвинувачений від нього грошей не вимагав, не перешкоджав здійсненню підприємством господарської діяльності, підприємство жодних матеріальних збитків не понесло. Також ОСОБА_7 додав, що не вважає підприємство потерпілою особою у даному кримінальному провадженні. Враховуючи викладені обставини, вважає, що на даний час до обвинуваченого ОСОБА_4 можна застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Разом з тим, якщо суд дійде до переконання про неможливість застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, захисник просить встановити для ОСОБА_4 заставу в сумі 372 150 грн., яка вже була обрана відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування та діяла протягом судового розгляду кримінального провадження у сулі першої інстанції. На підставі викладеного просив змінити застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою на особисте зобов`язання. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України

Крім того, захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив приєднати документи до матеріалів справи, а саме медичну довідку та характеристику ОСОБА_4 .

Разом з тим, на уточнюючі запитання суду, щодо того, що клопотання ідентичне попередньому, навіть дата таж сама «28 лютого 2025 року», захисник повідомив, що це технічна описка.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд керується наступним.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 №1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з обвинувального акту та досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається з довідки про судимість, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.296 КК України (хуліганство), ч.1 ст.122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження); за ч. 1 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження), ч.4 ст.152 КК України (зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки, а

також зґвалтування малолітньої чи малолітнього), ч.1 ст.152 КК України (ґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи), ч.1 ст.153 КК України (задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи), ч. 1 ст.187 КК України (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України не судимий.

Згідно медичної довідки, виданої завідувачем ММЧ №9, ОСОБА_4 має хронічний бронхіт в стадії ремісії. Систематично звертається до медичної частини, отримує медикаментозне лікування.

Відповідно до характеристики, виданої заступником начальника УВП ОСОБА_8 , ОСОБА_4 зарекомендував себе як не конфліктний, стриманий, на оперативно-профілактичному обліку не перебуває.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 11.03.2025 року, ОСОБА_9 повідомив, що в період з 2024 року по теперішній час з невідомого номеру йому систематично здійснюються телефонні дзвінки з погрозами вбивства, насильства, знищення майна. На його думку це пов`язано з тим, що він був свідком вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , які мали місце наприкінці 2021 та початку 2022 року. Враховуючи зазначені факти, у потерпілого виникли реальні побоювання щодо своєї безпеки щодо погроз, які на його думку, надходять від ОСОБА_10 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 11.03.2025, встановлено, що в період з 2024 року по теперішній час громадянину ОСОБА_11 , що був свідком вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , які мали місце наприкінці 2021 та початку 2022 року здійснюються погрози. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 386 КК України.

Крім того, судом встановлено, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2023 (справа № 305/769/22, провадження по справі 1-кп/305/152/23) ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та затримано у залі суду до набрання вироку законної сили.

В подальшому, на вказаний вирок було подано апеляційну скаргу. Крім того, до Закарпатського апеляційного суду захисники обвинуваченого ОСОБА_4 звернулися з клопотаннями про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого на підставі вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2023 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11.12.2023 року клопотання захисників про зміну та скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого залишено без задоволення у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризику ухилення обвинуваченого від суду, який є реальним, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час апеляційного судового розгляду.

Водночас, при постановлені ухвали про призначення справи на новий розгляд у суді першої інстанції у іншому складі, Закарпатським апеляційним судом було вирішено питання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 22 березня 2025 року.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2025 року продовжено ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, обраний вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтуванні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним тяжкого кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого з метою зміни покарань на його користь, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання та його невідворотність, то ризик ухилення обвинуваченого від суду є реальним.

Крім того, наявні ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, оскільки, як зазначалось вище, зареєстровано кримінальне провадження, відповідно до якого ОСОБА_4 погрожував фізичною розправою свідку.

Проте, суд не погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику незаконно впливати на потерпілого з метою зміни покарань на його користь, оскільки представником потерпілого в судовому засіданні було зазначено, що йому не відомо про такі обставини, а тому, на думку суду, вони є лише припущеннями прокурора.

Таким чином запобіжний захід, у виді особистого зобов`язання, на який посилається сторона захисту, не зможе у повній мірі запобігти ризикам, які були встановлені судом та описані вище.

Водночас, беручи до уваги відомості з ЄРДР від 11.03.2025 та протокол допиту потерпілого, відповідно до яких потерпілому надходять погрози вбивства, насильства, знищення майна від ОСОБА_4 , в силу п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, а тому суд вважає за недоцільним визначити розмір застави.

Оскільки на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, не зменшились, не відпали, є реальними і триваючими та продовжують існувати, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою буде виправданим та необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та тяжкість діяння, в якому він обвинувачується, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_12 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, відомості про яке 11.05.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143, обраний вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.10.2023 (справа № 305/769/22, провадження по справі 1-кп/305/152/23) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 11 години 00 хвилин 28 квітня 2025 року.

Строк дії ухвали - до 11 годин 00 хвилин 27 червня 2025 року.

Проведення судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 проводити в режимі відеоконференції з Державною установою «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 10 годині 00 хвилин 29 квітня 2025 року.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1