ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 569/23758/18

провадження № 51 - 1681 км 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

та в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009044

від 31 грудня 2016 року, № 0005028 від 16 серпня 2019 року,

№ 0001764 від 04 вересня 2021 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

за ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 357 ч. 3 КК України,

за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката

ОСОБА_7 на вирок Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2024 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

- за ст. 357 ч. 3 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано попереднє ув`язнення

з 26 січня по 02 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_8 засуджено за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 289 ч. 2, ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.

Прийнято рішення щодо речових доказів, процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

26 січня 2017 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 проник до підсобного приміщення на вул. Князя Володимира, 11, у м. Рівному, звідки повторно, таємно викрав належні ОСОБА_9 100 троянд загальною вартістю 3 200 грн, після чого

проник до гаража й викрав з автомобіля паспорт та інші важливі особисті документи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Того ж дня він у період з 06 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин

за попередньою змовою з ОСОБА_8 проникли у гараж за зазначеною вище адресою, звідки повторно, таємно викрали належне ОСОБА_9 майно загальною вартістю 10 279,58 грн, після чого заволоділи його автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вироком Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2025 року апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_11 задоволено частково.

Зазначений вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 . На підставі ст. 49 ч. 1 пунктів 2, 3 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності: ОСОБА_6 за ст. 357 ч. 3 КК України; ОСОБА_8 - за ст. 185 ч. 1, ст. 342 ч. 2, ст. 345 ч. 2 цього Кодексу, а кримінальне провадження щодо них

за вказаними обвинуваченнями закрито згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі:

- за ст. 185 ч. 3 КК України на строк 4 роки;

- за ст. 289 ч. 2 КК України на строк 5 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

з конфіскацією майна.

У строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано попереднє ув`язнення

з 26 січня по 02 лютого 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 призначено за ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 1

КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, а в решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Судові рішення стосовно ОСОБА_8 у касаційному порядку не оскаржуються.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок апеляційного суду, вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 185 ч. 3,

ст. 289 ч. 2 КК України, із застосуванням положень ст. 70 ч. 4 цього Кодексу, зарахувавши йому у строк відбування покарання попереднє ув`язнення

з 04 листопада 2017 року до 26 вересня 2019 року, з 27 вересня 2019 року

по 15 листопада 2019 року, з 21 жовтня 2019 року по 30 липня 2020 року,

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

та вважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання повністю.

Зазначає, що в цій справі ОСОБА_6 засуджений за злочини, вчинені ним 26 січня 2017 року, після яких щодо нього було ухвалено 3 вироки в інших справах -

10 квітня, 15 листопада 2019 року та 29 січня 2020 року, у зв`язку із чим апеляційний суд повинен був призначити покарання із застосуванням положень ст. 70 ч. 4

КК України, однак не зробив цього та не врахував, що станом на день ухвалення апеляційним судом нового вироку ОСОБА_6 повністю відбув покарання.

Заперечень на касаційну скаргу захисника від учасників судового провадження

не надходило.

Учасників судового провадження належним чином повідомлено про час та місце касаційного розгляду, заяв про відкладення касаційного розгляду від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло. Захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_12 надіслав на адресу Верховного Суду клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки судові рішення щодо ОСОБА_8 у касаційному порядку не оскаржуються.

Позиції учасників судового провадження

Захисник та засуджені в судовому засіданні підтримали касаційну скаргу, вважали

її обґрунтованою та просили задовольнити.

У судовому засіданні прокурор вважала касаційну скаргу обґрунтованою

і такою, що підлягає задоволенню.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94цього Кодексу,

та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обґрунтованість рішення апеляційного суду про звільнення ОСОБА_6

від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності

за ст. 357 ч. 3 КК України, закриття кримінального провадження за цим обвинуваченням згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, а також його засудження

за ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2 КК України, зокрема й призначене покарання окремо

за кожен з цих злочинів та за їх сукупністю, у касаційній скарзі захисником

не оспорюються. При цьому доводи захисника щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню - ст. 70 ч. 4 КК України є слушними з огляду

на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у цій справі ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочинів 26 січня 2017 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2024 року, який скасований в частині призначення покарання з ухваленням 30 січня 2025 року нового вироку Рівненським апеляційним судом.

У період з часу вчинення вищезазначених злочинів до ухвалення вироку у цій справі ОСОБА_6 було засуджено:

1) вироком Рівненського районного суду Рівненської області 10 квітня 2019 року (справа № 570/5159/17) за ст. 185 ч. 3, ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1

КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років за злочини, вчинені 31 жовтня 2016 року, 08 листопада 2016 року, 04, 08, 10, 12, 13, 14, 22, 23 квітня 2017 року. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання 04 листопада 2017 року та зараховано

у цей строк попереднє ув`язнення з указаної дати до дня набрання вироком законної сили. Рівненський апеляційний суд ухвалою від 26 вересня 2019 року змінив вказаний вирок, постановив уважати ОСОБА_6 засудженим

за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, зарахувавши йому у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 04 листопада 2017 року

по 26 вересня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення

за два дні позбавлення волі;

2) вироком Корецького районного суду Рівненської області 15 листопада

2019 року (справа № 787/207/17) за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців за злочин, вчинений 26 лютого 2016 року. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2019 року (з урахуванням змін, внесених згідно з ухвалою Рівненського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року), більш суворим покаранням, призначеного за цим вироком, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня ухвалення вироку - 15 листопада 2019 року та зараховано в цей строк: попереднє ув`язнення згідно з вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2019 року з 04 листопада 2017 року до 26 вересня 2019 року

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; відбуте покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2019 року з 27 вересня по 15 листопада 2019 року. Вирок Корецького районного суду Рівненської області 15 листопада 2019 року був оскаржений в апеляційному порядку, і набрав законної сили після постановлення Рівненським апеляційним судом 30 липня 2020 року ухвали про закриття апеляційного провадження;

3) вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня

2020 року (справа № 569/8249/16-к) за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання

у виді позбавлення волі на строк 1 рік за злочин, вчинений 25 квітня 2016 року. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_6 за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним ухвалою Рівненського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

6 місяців. У строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано попереднє ув`язнення з 27 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (вирок набрав законної сили 02 березня 2020 року).

Крім того, згідно з ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області

від 01 березня 2021 року (справа № 569/13112/20) частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Зараховано йому у строк покарання попереднє ув`язнення з 21 жовтня 2019 року

по 30 липня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та звільнено ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Згідно зі ст. 70 ч. 4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку

в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково

за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За змістом цієї норми кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ст. 70 ч. 4 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний

в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Апеляційний не врахував зазначеного при призначенні покарання ОСОБА_6 , що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягав застосуванню (ст. 70 ч. 4 КК України).

Однак вказане порушення може бути усунене касаційним судом шляхом внесення змін до вироку апеляційного суду та призначення ОСОБА_6 покарання

з урахуванням положень ст. 70 ч. 4 КК України, що в цьому кримінальному провадженні за наявних конкретних обставин не призведе до погіршення становища засудженого. На підставі вказаної норми кримінального закону

за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2025 року, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року, необхідно призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, зарахувавши відбуту його частину за попереднім вироком.

При вирішенні питання щодо зарахування покарання, відбутого за попереднім вироком, Верховний Суд враховує правовий висновок про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі № 663/537/17, згідно з яким положення ст. 72 ч. 5 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі

чи інших видів покарань, передбачених у ст. 72 ч. 1 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ст. 4 ч. 2 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст. 72 ч. 5

КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону від 26 листопада

2015 року № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи»

у розумінні ст. 5 ч. 1 КК України).

У цьому кримінальному провадженні судами зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 26 січня по 02 лютого 2017 року,

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, зазначеними вище судовими рішеннями в інших справах

ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення,

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за такі періоди:

- з моменту затримання 04 листопада 2017 року по 26 вересня 2019 року (ухвала Рівненського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року);

- з 27 вересня 2019 року по день набрання вироком законної сили вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року (набрав законної сили 02 березня 2020 року);

- з 21 жовтня 2019 року по 30 липня 2020 року (ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2021 року, після постановлення якої ОСОБА_6 було звільнено з під-варти в залі суду).

За таких обставин, вказані періоди підлягають зарахуванню у строк покарання

ОСОБА_6 .

Враховуючи зазначене, касаційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2,

ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_6

за вироком Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2025 року, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання

у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року

№ 838-VIIІ зарахувати ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у строк покарання

з 26 січня по 02 лютого 2017 року та з 04 листопада 2017 року по 30 липня 2020 року,

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким,

що відбув покарання у виді позбавлення волі, призначене за вироком Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.

У решті цей вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3