Провадження № 1-кс/947/8326/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 01.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 01.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 03.06.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого зазначено у клопотанні.

Прокурор Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 надав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, вимоги якого просив задовольнити. Долучив до заяви копію ухвали про проведення обшуку.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 також надали заяву в якій клопотання просили розглядати без їх участі, проти задоволення клопотання заперечували. ОСОБА_5 зазначив, що вилучені грошові кошти належать його дівчині, з якою він мешкає ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках кримінального провадження № 0000414 від 01.04.2025 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що до вчинення кримінально-протиправних дій може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 03 червня 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси за фактичним місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:

-аркуш паперу з рукописним написом чорного кольору та печаткою організації «Стріла-плюс», стартовий пакет та сім-картку «Водафон», банківську картку емітенту «ПриватБанк», які поміщено до сейф-пакету НПУ № WAR 1929266;

-предмети, схожі на грошові кошти в національній валюті банкнотами по 500 гривень у кількості 24 штуки, 1 банкнота номіналом 20 гривень, які поміщено до сейф-пакету НПУ № WAR 1929259;

-ноутбук марки «Dell Latitude 5480» чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету НПУ № RAW 0217396;

-мобільний телефон марки «Моторолла» в корпусі фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Моторолла» в корпусі сірого кольору; мобільний телефон марки «Айфон 11» в корпусі чорного кольору, які поміщено до сейф-пакету НПУ № RIC 2003766;

-предмети, схожі на грошові кошти в іноземній валюті номіналами 100 доларів США в кількості 90 штук, які поміщено до сейф-пакету НПУ

№ NPU 2033788.

Після чого, ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Постановою слідчого вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені мобільні телефони та ноутбук можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо вимагання грошових коштів з погрозою насильства) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Окрім того, слідчий суддя бере до уваги, що вказані мобільні телефони та ноутбук могли використовуватися підозрюваним при спілкуванні з особами, які перевіряються на причетність щодо вчинення злочинів у даному провадженні, зокрема через них міг відбуватися обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, вони можуть містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочинів, відтак, дослідження їх вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії, зокрема з метою відновлення видалених файлів.

Більш того, слідчий суддя зазначає, що перед стороною обвинувачення постало питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів та ноутбуку, а обов`язковою умовою його проведення є безпосереднє надання для дослідження електронних пристроїв, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Також в даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучена банківська картка підлягає дослідженню, щодо вирішення питання, чи використовувалася вона злочинцями під час скоєння злочину, а саме встановлення факту перерахування на нею (або з неї) грошових коштів, а також руху грошових коштів, ймовірно отриманих внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення.

Походження вилучених грошових коштів наразі не встановлено, вони могли бути отримані підозрюваним ОСОБА_5 від здійснення протиправної діяльності, що потребує перевірки на даній стадії досудового розслідування, а тому грошові кошти потребують збереження.

Посилання ОСОБА_5 на те, що вилучені за місцем його мешкання грошові кошти належать його дівчині, з якою він мешкає ОСОБА_7 не підтверджено жодними матеріалами.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000414 від 01.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 03.06.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-аркуш паперу з рукописним написом чорного кольору та печаткою організації «Стріла-плюс», стартовий пакет та сім-картку «Водафон», банківську картку емітенту «ПриватБанк», які поміщено до сейф-пакету НПУ № WAR 1929266;

-предмети, схожі на грошові кошти в національній валюті банкнотами по 500 гривень у кількості 24 штуки, 1 банкнота номіналом 20 гривень, які поміщено до сейф-пакету НПУ № WAR 1929259;

-ноутбук марки «Dell Latitude 5480» чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету НПУ № RAW 0217396;

-мобільний телефон марки «Моторолла» в корпусі фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Моторолла» в корпусі сірого кольору; мобільний телефон марки «Айфон 11» в корпусі чорного кольору, які поміщено до сейф-пакету НПУ № RIC 2003766;

-предмети, схожі на грошові кошти в іноземній валюті номіналами 100 доларів США в кількості 90 штук, які поміщено до сейф-пакету НПУ

№ NPU 2033788.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1