Справа 688/1384/25
№ 1-кп/688/145/25
ВИРОК

Іменем України

30 квітня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000922 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шепетівки Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 з вищою освітою, працюючого водієм ПП ОСОБА_7 , не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що 02 жовтня 2019 року близько 08 год 10 хв, керуючи автомобілем марки «RENAULT» моделі «MEGANE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Судилківська в м. Шепетівці Хмельницької області зі сторони вул. Героїв Небесної Сотні в напрямку м. Полонне Хмельницької області.

На ділянці вказаної дороги, яка розташована навпроти буд. № 46 по вул. Судилківській в м. Шепетівці, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п.п., 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, маючи змогу завчасно виявити небезпеку для руху, а саме: рух в межах його смуги для руху малолітнього велосипедиста ОСОБА_8 , який рухався назустріч загальному потоку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив зустрічне перехресне зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGANE» реєстраційний номер НОМЕР_1 із передньою частиною велосипеду марки «ТОТЕМ», під керуванням малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тим самим, своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху, які вимагають:

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

12. Швидкість руху

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми з переломом лівої тім`яної кістки черепа, підшкірною гематомою лівої тім`яної ділянки голови та струсом головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя. Рана на поверхні лоба справа, рана на шкірі верхньої губи, рана на поверхні нижньої губи, забій правого ока, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфіковане за частиною 2 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

31 березня 2025 року між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі статтей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000922 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та сторони угоди узгодили покарання, яке слід призначити останньому за вчинення цього злочину 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, визначеного судом, та покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згідний, угода є добровільною, укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні угоду підтримала, вказала про відсутність претензій до обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, законного представника потерпілого, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено діяння, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, що є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана потерпілому ОСОБА_8 , який надав письмову згоду на укладення угоди. Укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості від 31 березня 2025 року, укладена між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам закону, інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів потерпілого, може бути виконана обвинуваченим, в зв`язку з чим підлягає затвердженню судом.

Згідно з частиною першою статті 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного.

Відповідно до частини другої статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В силу частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється тривалістю від одного року до трьох років.

Підстави застосування спеціальної конфіскації відповідно до статтей 961, 962 КК відсутні.

Арешт майна підлягає скасуванню відповідно до статті 174 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз в сумі 18276,68 грн відповідно до статті 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтею 286 КК України, статями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 березня 2025 року між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення експертиз в сумі 18276,68 грн.

Скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 жовтня 2019 року, 6 березня 2020 року.

Речові докази:

-автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , переданий на зберігання ПП «Подільський вітерець», - повернути власнику ПП «Приватний вітерець»;

-спортивний велосипед марки «ТОТЕМ», переданий на зберігання до спеціального майданчику (стоянку) для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту в м Шепетівці, Старокостянтинівське шосе, 31, - повернути власнику ОСОБА_8 ;

-диск формату CD-R марки «Verbatim» ємкістю 700 mb для лазерних систем зчитування, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області:

-обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1