Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/502/25
Провадження № 1-кс/499/27/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2025 року селище Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст.303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ,-

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 19.05.2025 року слідчим суддею визначено суддю Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Дослідивши подану заяву слідчий суддя прийшов до висновку про повернення її скаржнику виходячи з таких мотивів.

П.18 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а також вичерпний перелік осіб, які мають право здійснити таке оскарження.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, відповідно до яких клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Предметом розгляду скарги є бездіяльність дізнавача відділення поліції №1Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 щодо розгляду клопотання потерпілого від 11.05.2025 у кримінальному провадженні №0000072.

Особа, яка звертається зі скаргою на бездіяльність дізнавача позиціонує себе як потерпілого у кримінальному провадженні №0000072.

Дослідивши матеріали поданої скарги, встановлено, що скаржником не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 є потерпілим у даному кримінальному провадженні, не надано постанови слідчого про визнання скаржника потерпілою особою в зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

ОСОБА_2 не надав доказів, що є особою, яка має право подавати клопотання під час досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, а також скарги на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у не розгляді цих клопотань.

Аналізуючи вказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_2 в кримінальному провадженні №0000072 має статус заявника.

Згідно вимог, передбачених ч. 2 ст. 60 КПК України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Нормами ж КПК України передбачено, що з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування може звернутися лише сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а у випадках, установлених цим КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

Таким чином, з урахуванням вказаних положень перелік прав заявника є вичерпним, а тому ОСОБА_2 , за своїм процесуальним статусом у кримінальному провадженні №0000072, не є особою, яка має право подавати клопотання під час досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, а також скарги на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у не розгляді цих клопотань.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи, вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9 ч. 6, 32, 132 ч. 2, 218, 304 ч. 2 п. 2, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача повернути скаржнику.

Ухвалу слідчого судді про повернення скарги може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_5