Справа № 699/2000/24
Номер провадження № 1-кп/699/55/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.25 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000151, внесене до ЄРДР 05.09.2025,

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Верхнє Студене Міжгірського району Закарпатської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм регіональної філії Одеська залізниця AT «Українська залізниця», маючого статус особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , маючи у володінні автомобіль «Opel Vectra», 2001 року випуску, синього кольору, на іноземній реєстрації, н.з. якого не відомий, придбав у квітні 2023 року, автомобіль «Opel Vectra», 2001 року випуску н.з. НОМЕР_1 , в непридатному для керування стані разом із свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_2 видане 26.12.2012 ТСЦ 5946 на ім`я ОСОБА_6 , жителя: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що вказане свідоцтво про реєстрацію автомобіля підроблене, з метою використання при експлуатації транспортного засобу - «Opel Vectra», 2001 року випуску н.з. НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що вказаний документ є підробленим, тобто отриманим всупереч порядку державної реєстрації автомобіля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яке відповідно до вказаної постанови видається установою, яка має право видавати такі документи, реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, 05.09.2024 близько 09 год 48 хв. звернувся до адміністратора ТСЦ 7144 та надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 26.12.2012 ТСЦ 5946 на ім`я ОСОБА_6 для проведення перереєстрації транспортного засобу на своє ім`я.

При проведенні перевірки вказаного свідоцтва працівниками ТСЦ 7144 встановлено, що воно відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-24/12822-ДЦ від 20.09.2024 не відповідає бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, які перебувають в офіційному обігу.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, спосіб, мотиви та мету вчинення ним інкримінованого правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

2.2. Обсяг доказів

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів сторони обвинувачення, які стосуються висновку експерта, процесуальних витрат та речових доказів, а також доказів, які характеризують обвинуваченого.

2.3. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 .

З показань обвинуваченого слідує, що він мав автомобіль «Opel Vectra», 2001 року випуску, на іноземній реєстрації, н.з. якого не відомий. Оскільки належних документів, які б надавали право користуватися цим автомобілем, в обвинуваченого не було, він додатково номерні знаки та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 . Обвинувачений в повному обсязі підтвердив обставини, наведені в обвинувальному акті.

У подальшому ОСОБА_4 звернувся до працівників ТСЦ для здійснення державної реєстрації транспортного засобу на своє ім`я за підробним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Повідомив, що станом на теперішній час цей автомобіль переданий для використання ЗСУ. ОСОБА_4 зазначив, що у вчиненому щиро кається.

2.4. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається. що 05.09.2024 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000151 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом виявлення підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Постановою дізнавача від 23.09.2024 речовими доказами у кримінальному провадженні визнано вилучений 05.09.2024 бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 26.12.2012 ТСЦ 5946 на ім`я ОСОБА_6 .

З висновку експерта від 20.09.2024 № СЕ-19/124-24/12822-ДД вбачається, що наданий на експертизу бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , не відповідає бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, які знаходяться в офіційному обігу.

2.5. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

ОСОБА_4 має статус особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 25.12.2024 № 255 ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

2.6. Висновки щодо доведеності винуватості.

Положеннями ч. 4 ст. 358 КК України передбачено, що використання завідомо підробленого документа карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно з приміткою до вказаної статті під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про доведеність винуватості обвинуваченої поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене суд поза розумним сумнівом встановив, а сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме здійснив використання завідомо підробленого документа.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Щодо наявності цієї обставини слід зазначити таке.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 199/6365/19.

Під час судового розгляду суд не встановив наявності такої обставини, як щире каяття обвинуваченого.

В обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у ході досудового розслідування не встановлено. Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати такі обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

4. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорій проступків, особу винного, який працевлаштований, в силу положень ст. 89 КК України раніше не судимий, є особою з інвалідністю, бере до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Також судом враховано позицію обвинуваченого щодо критичного ставлення до вчиненого ним діяння.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про доцільність і достатність призначення обвинуваченому найменш обтяжливого виду покарання з передбачених санкцією інкримінованої статті, а саме штрафу.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У кримінальному провадженні потерпілі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, підстави для застосування відсутні.

Процесуальні витрати становлять 2271,84 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат на проведення судової експертизи в розмірі 2271,84 (дві тисячі двісті сімдесят одна грн 84 коп) грн.

Речовий доказ: бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 26.12.2012 ТСЦ 5946 на ім`я ОСОБА_6 , яке приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000151 знищити.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1