Провадження № 11-кп/4808/84/25
Категорія ч.1 ст.369 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000916 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кінчаки Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання - штраф у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 07.04.2024 року поліцейський взводу №2 роти № 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейський взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 о 20 год 00 хв заступили в нічний патруль під позивним Ясень 0102, на службовому транспортному засобі марки «Skoda Rapid 6733».

Відповідно до Наказу УПП в Івано-Франківській області ДПП № 655 о/с від 07.09.2020, ОСОБА_9 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП. Водночас, Наказом УПП в Івано-Франківській області ДПП № 127 о/с від 12.01.2022, ОСОБА_10 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 , яка затверджена Наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.202016 № 4/1, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної допомоги особам, які опинились в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних чи адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справ про адміністративні порушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, осіб, які вчинили адміністративне правопорушення ( у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України та/або до суду; охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп; співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України; інші функції передбачені законодавством.

Водночас, відповідно до посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 яка затверджена Наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.202016 № 4/1, відповідно до покладених на неї завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної допомоги особам, які опинились в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних чи адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справ про адміністративні порушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, осіб, які вчинили адміністративне правопорушення ( у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України та/або до суду; охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп; співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України; інші функції передбачені законодавством.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП та посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є службовими особами.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису), поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейський взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 були оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 07.04.2024 близько 18:30 год поліцейському взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейському взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 під час несення служби у складі екіпажу Ясень 0102, на службовому транспортному засобі марки «Skoda Rapid 6733» на службовий планшет надійшло повідомлення про порушення правил дорожнього руху маршрутним автобусом № 55 по вул. Галицька, який направляється в сторону району Пасічна у м. Івано-Франківську.

Під час обстеження території по вул. Тролейбусна 40 у м. Івано-Франківську було виявлено транспортний засіб «Богдан» державні номерні знаки « НОМЕР_1 », яким керував водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, наявні нагрудні відеокамери поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейського взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 , що були закріплені на форменому одязі, були активованими, тобто перебували в режимі відеозйомки.

В ході проведення перевірки документів поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейським взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу ОСОБА_8 у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини, поведінки, що не відповідає обстановці.

Після цього водію транспортного засобу марки «Богдан» державні номерні знаки « НОМЕР_1 » ОСОБА_8 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager», проте, він відмовився. Також водію ОСОБА_8 було запропоновано проїхати у медичний заклад для огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте, він також відмовився.

В подальшому поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейським взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 було здійснено фіксування факту правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

У той час у ОСОБА_8 виник умисел на надання неправомірної вигоди посадовим особам Національної поліції України з метою уникнення відповідальності за керування в стані наркотичного сп`яніння.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 в ході спілкування з поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейським взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 здійснив спробу надати неправомірну вигоду працівникам поліції. Після цього поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейським взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 , ОСОБА_8 було попереджено про настання кримінальної відповідальності за пропозицію надання неправомірної вигоди службовим особам.

Проте, незважаючи на попередження, 07.04.2024 близько 20 год. 19 хв., знаходячись у м. Івано-Франківську, вул. Тролейбусна, ОСОБА_8 підійшов до службового транспортного засобу «Skoda Rapid 6733» та поставив у салон автомобіля, під переднє пасажирське сидіння грошові кошти в розмірі 1318 гривень та 100 доларів США.

Після вище вказаних дій, поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_9 було повідомлено на лінію «102» про вчинення відносно нього та поліцейського взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП ОСОБА_10 кримінального правопорушення, тобто працівники поліції вчинили всі дії, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» для фіксації протиправних дій ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просить змінити вирок шляхом пом`якшення призначеного покарання та призначити йому штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 гривень.

Зокрема, посилається на те, що суд безпідставно визнав обставиною, яка обтяжує його покарання перебування на момент скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. В судовому засіданні він категорично заперечував, що перебував 07.04.2024 року у стані алкогольного сп`яніння, а також його захисник долучив до матеріалів провадження постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02.08.2024 року про закриття провадження відносно нього за ст. 130 КУпАП. При цьому, в судовому засіданні 13.11.2024 року прокурор заявив, що обставини, які обтяжують покарання, з огляду на зазначену позицію та докази сторони захисту, відсутні. Таким чином, в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження зазначеної обтяжуючої обставини.

Крім того, вважає призначене йому покарання несправедливим через суворість. Звертає увагу суду на те, що він визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся. Просив врахувати те, що відразу після вчинення інкримінованого порушення його було звільнено з роботи, а тому він є безробітнім, йому ще 2 роки залишилось до пенсії, та він не має змоги здійснити оплату штрафу у більшому розмірі, ніж визначений ч. 1 ст. 369 КК України мінімальний розмір суми штрафу.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_11 були присутні в суді апеляційної інстанції під час розгляду заяви судді зі складу колегії ОСОБА_12 про самовідвід та заяви прокурора ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_13 , а також клопотання прокурора про поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду. Проте, в наступні судові засідання апеляційного суду обвинувачений та його захисник не з`явилися хоча судом приймались необхідні заходи для забезпечення їх права на участь у судовому розгляді. Колегія суддів враховує, що участь обвинуваченого та його захисника не є обов`язковою в суді апеляційної інстанції, оскільки в апеляції не ставиться питання про погіршення положення обвинуваченого, останні не повідомили про причини своєї неявки до суду та не просили відкласти розгляд провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність обвинуваченого та її захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Враховуючи наведене та відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, виду і розміру завданої шкоди, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, що, згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Якщо принаймні одна з наведених обставин заперечується будь-ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Верховний Суд своїй постанові від 28.08.2019 року у справі №727/9754/18 зазначив, що, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 349 КПК України, якщо принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

Колегія суддів також бере до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК, згідно яких, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Таким чином, приймаючи рішення про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції повинен не тільки переконатись в тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснити їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконуючи вищевказану вимогу кримінального процесуального закону, суд першої інстанції повинен конкретизувати кожну із обставин вказаних в обвинуваченні, яка має значення для правильного розгляду справи по суті і стосовно якої він приймає рішення про недоцільність дослідження доказів.

Суд першої інстанції повинен вказати, які саме обставини не потребують доказування і вважаються встановленими в зв`язку з тим, що не оспорюються ніким із учасників кримінального провадження, переконатися, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і після постановлення судового рішення, будуть позбавлені права оскаржити їх в апеляційному порядку.

Вищевказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані не були і суд не конкретизував обставини, стосовно яких він приймає рішення про недоцільність дослідження доказів і стосовно яких учасники судового провадження позбавлені права оскарження в апеляційному порядку.

Суд не з`ясував чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_8 зміст цих обставин, не переконався у добровільності його позиції та безпідставно, в порушення вимог кримінального процесуального закону, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, з мотивувальної частини вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.

Проте, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 стверджує, що в судовому засіданні суду першої інстанції він категорично заперечував факт перебування 07.04.2024 року в стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого, його захисник долучив до матеріалів провадження постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02.08.2024 року про закриття провадження в справі про вчинення ним 07.04.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції під час розгляду обвинувального акту не було належним чином перевірено підтвердження обвинуваченим фактичних обставин вчиненого, що вказує на невиконання судом першої інстанції вимог ст. 349 КПК України, оскільки у такому випадку суд зобов`язаний був в повному обсязі провести судовий розгляд та дослідити усі доказі, якими обґрунтовувалось обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного розгляду провадження неможливо прийти до висновку про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 відсутня обставина, що обтяжує покарання у вигляді вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки встановлені судом фактичні обставини доводять наявність такої обставини.

Зокрема, зі змісту обвинувачення, яке визнано доведеним судом першої інстанції, вбачається, що на під час вчинення правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 мав ознаки сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини та поведінки, що не відповідала обстановці у зв`язку з чим було здійснено фіксування факту правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. При цьому, зі змісту встановлених судом фактичних обставин, вбачається, що умисел ОСОБА_8 під час вчинення правопорушення був спрямований на надання неправомірної вигоди посадовим особам Національної поліції України з метою уникнення відповідальності за керування в стані сп`яніння.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02.08.2024 року про закриття провадження відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вказаного рішення останній був виправданий за звинуваченням, яке пов`язано із порушенням вимог п.2.5 ПДР України щодо обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зокрема, прокурор у відповідності до вимог ч.1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що недотримання судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового розгляду, не дослідження обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду справи.

Вказані допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, такими, що перешкодили суду ухвалити обґрунтоване судове рішення і унеможливлюють ухвалення судом апеляційної інстанції свого рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги вищевказані істотні порушення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2024 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5