Справа № 464/3433/25
пр.№ 1-кп/464/419/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000157 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Рубіжне Луганської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , як ВПО, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 березня 2025 року за ч.2 ст.389 КК України, згідно ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 березня 2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, згідно ч.4 ст.70 КК України, до одного року та шести місяців обмеження волі, 07 травня 2025 року близько 11 год., перебуваючи в парковій зоні по вул.Вернадського у м.Львові, на землі, поруч із деревом знайшов (придбав) зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору. Зрозумівши, що це психотропна речовина, обіг якої заборонено ОСОБА_6 , вирішив привласнити знайдений зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, поклавши його у праву кишеню своїх штанів, у які був одягнутий, з метою подальшого самостійного вживання, без мети збуту. В подальшому, 07 травня 2025 року близько 12 год. 15 хв., ОСОБА_6 , діючи всупереч положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, тобто діючи з прямим умислом, знаходячись на ділянці місцевості за адресою: м.Львів, пр.Червоної Калини, 135, та зберігаючи при собі зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, був зупинений дільничними офіцерами поліції ВП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області. Після чого в ході огляду місця події у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,3477 грам, яку ОСОБА_6 , незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю, дав пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, щиро розкаявся. Просив суд суворо не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує що останнім вчинено кримінальний проступок.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, покарання за попереднім вироком не відбув, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» обвинувачений не перебуває, з березня 2025 року перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, однак згідно з висновком спеціальної медичної наркологічної комісії від 20 травня 2025 року №87 застосування ст.96 КК України не потребує. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів може бути міра покарання в межах санкцій статті, за якою ОСОБА_6 обвинувачується у виді обмеження волі.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 березня 2025 року за ч.2 ст.389 КК України, згідно ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді одного року та шести місяців обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 березня 2025 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ст.71 КК України та до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 березня 2025 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Відтак, з ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експертів в сумі 1782 грн. 80 коп.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 7 (сім) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 березня 2025 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання - 1 (один) рік 8 (вісім) місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1782 грн. 80 коп.

Речові докази, відповідно до постанови дізнавача СД ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, а саме, спец-пакет МВС PSP 1486610, який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_8