Провадження № 1-кс/487/7380/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання заступника начальника відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000663 від 01.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000663 від 01.05.2024 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 з визначенням застави у розмірі 116 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 361 248 грн.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України та зазначає про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 , який неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а також враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з якими добре знайомий, а тому може переконати їх змінити свої показання. Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Слідчий вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 з визначенням застави у розмірі 116 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 361 248 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підзорюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, і просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000663 від 01.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючи встановлений законом порядок обігу психотропних речовин, незаконно, повторно придбав, зберігав з метою збуту та 19.11.2024, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , після переказу закупником через термінал самообслуговування у приміщенні магазину «Еко Маркет» за адресою: м. Херсон, просп. 200-річчя Херсону, 9, на банківську картку, яку вказав ОСОБА_5 , грошових коштів в сумі 1000 грн, шляхом передачі із рук в руки збув закупнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка, відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/6478-НЗПРАП від 12.12.2024, являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0,1643 г, яку 19.11.2024 вилучили працівники поліції в ході огляду ділянки, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Фрітаун, 141.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час та за невстановлених обставин умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючи встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, незаконно, повторно придбав, зберігав з метою збуту та 28.11.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , збув шляхом продажу за 1000 грн ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), речовину, яка, відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/6589-НЗПРАП від 19.12.2024, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого складає 0,1371 г, яку 28.11.2024 вилучили працівники поліції в ході огляду на ділянці місцевості за адресою: м. Херсон, просп. 200-річчя Херсону, 8.

22 грудня 2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені в судовому засіданні, а саме: в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 03.05.2024; протоколах огляду від 19.11.2024; протоколах допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 19.11.2024, 28.11.2024; протоколах огляду від 28.11.2024; висновку експерта №СЕ-19/122-24/6478-НЗПРАП від 12.12.2024, відповідно до якого, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0, 1643 г; протоколах обшуку від 22.12.2024; висновку експерта №СЕ-19/122-24/6589-НЗПРАП від 19.12.2024, відповідно до якого, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить наркоичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,1371 г; протоколі обшуку від 22.12.2024.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, даних щодо його особи, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою спонукання до ненадання показань або їх зміни.

Також підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на інших підозрюваних, оскільки зацікавлений в узгодженні показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Так, підозрюваний офіційно не працевлаштований, раніше судимий за ч. 2 ст. 307 КК України, вживає наркотичні засоби, а за версією органу досудового розслідування займався збутом наркотичних засобів з метою отримання прибутку, його діяльність була припинена працівниками поліції.

При розгляді даного клопотання, крім наявності вищенаведених ризиків, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився в 1983 році, страждає на захворювання - гепатит С, отримує замісну терапію (зі слів); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який розлучений, утриманців не має, проживає в АДРЕСА_2 з матір`ю, 1961 р.н.; підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, джерелом доходу зазначив пенсію матері; ОСОБА_5 раніше судимий за ч. 2 ст. 307 КК України, а отже, існує ризик продовження протиправної поведінки підозрюваним.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Наявні в матеріалах клопотання докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

При цьому, слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні декількох епізодів збуту наркотичних засобів, суспільна небезпечність яких полягає у завданні шкоди населенню, з корисливих мотивів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя бере до уваги не лише матеріальний стан підозрюваного та дані про його особу, а і те, що за обставинами підозри ОСОБА_5 діяв умисно, з корисливих мотивів, йому інкрімінується декілька епізодів злочинної діяльності, що свідчить про його суспільну небезпечність, а отже, застава в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" до 20.02.2025 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого у справі за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з міста Херсона, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1