Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7762/24
Провадження 1-кс/279/336/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Коростень клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000829 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000829, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 22 грудня 2024 року близько 14 год. 40 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на їдучи на велосипеді по грунтовій стежці неподалік м. Коростень с. Грозине Коростенського району, яка має географічні координати - 50.9491668, 28.6781402, помітив, як по дорозі попереду йшов потерпілий ОСОБА_5 , зі своєю дружиною. При наближені до потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 під малозначним приводом почав конфліктувати та вчинив словесну сварку з потерпілим та потім проїхавши вперед зупинився перед потерпілим ОСОБА_5 , перегородивши шлях, для подальшого зясування відносин.

Так вході словесної сварки ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , під впливом негативних емоцій у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , взяв до правої руки ніж, яким почав погрожувати фізичною розправою потерпілому та в подальшому ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому один удар лезом ножем в область розташування життєво-важливих органів потерпілого ОСОБА_5 , а саме в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисні тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів великого крила клиновидної кістки ліворуч; латеральної та задної стінок лівої гайморової пазухи; передньої стінки лівої гайморової пазухи з переходом на решітчасту кістку ліворуч. Гемосинус САК. Підшкірна емфізема периорбітальних мяких тканин правого ока. Гематоми периорбітальних мяких тканин лівого ока, , але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як почувшив проте, що про дії ОСОБА_4 було повідомлено працівників поліції, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та затриманням працівниками поліції, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину..

По даному факту 22 грудня 2024 року слідчим слідчого відділення Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000829, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

06.03.2025 року у гр. ОСОБА_6 , було вході огляду речей за адресою: м.Коростень, вул. Амосова,8, вилучено звязку ключів підозрюваного ОСОБА_4 , яким останній з його слів наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Встановлено, що вказана звязка ключів могли використовуватися в якості знаряддя злочину та можливо береглися сліди та містяться інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також в подальшому по вказаній звязці ключів призначено медико-криміналістичну експертизу.

06.03.2025 вище вказані речі визнанні в якості речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно дост. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановлене цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: -збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання надав заяву в якій вказав, що клопотання про накладення арешту на майно підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другійстатті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст. 167 КПК Українитимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно доп.10 ст.170КПК України, -арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або убезготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК Українивизначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, оскільки в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167,168,170,171,173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000829, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000829 від 22.12.2024, а саме: на речі які вилучені 06.03.2025 року вході огляду речей за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на звязку ключів підозрюваного ОСОБА_4 , які належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживачому за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження речового доказу та забороною користуватися, розпоряджатися ними.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7