Єдиний унікальний номер № 333/1148/25
Провадження № 1-кс/333/1179/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туря Ремета, Перечинського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в кримінальному провадженні, що 31.01.2025 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144, за участі прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.05.2025.

В обґрунтування клопотання зазначив, що зібраними під час досудового розслідування доказами, встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.08.2025.

Слідчий та прокурор під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягаючи на необґрунтованості підозри і недостатності доказів причетності підозрюваного до вчинення вказаного злочину. Наполягали, що слідчий і прокурор не довели наявність ризиків, про які зазначили в клопотанні, тяжкість покарання за вказаний злочин не є визначальною, підозрюваний не збирається переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків чи вчиняти інше кримінальне правопорушення, та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, а тому для забезпечення їх виконання можна обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Підозрюваний вказав, що має доньку 15 років, офіційно не працює, раніше був судимий, також повідомив, що має постійне місце проживання.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

29 січня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли у ході раптового словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому множинні удари кулаками обох рук в область обличчя та тулуба, внаслідок чого потерпілий, втративши рівновагу, впав на підлогу, та продовжив наносити потерпілому множинні удари обома ногами взутими у черевики в область тулуба потерпілого, після чого стрибнув на тіло потерпілого з висоти власного зросту, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови, шиї та тулуба з ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів, що в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого, внаслідок спричинення яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.

За вказаним фактом, 30.01.2025 слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

06.02.2025 слідчим СВ відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри гр. ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які складаються з проведених слідчих (розшукових) дій та висновками судових експертиз.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, за який відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

03.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2025 (включно).

Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 31.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 06.05.2025.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказують слідчий і прокурор.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Розуміючи тяжкість вчиненого злочину, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який не одружений та не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, тобто немає стабільного джерела доходів, тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_3 , у випадку обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на свідків, які були допитані у кримінальному провадженні, що суттєво вплине на можливість уникнення кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження. При цьому слід враховувати, що відповідно до норм КПК України, допит свідків має також проводитися під час судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, необхідно взяти до уваги, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_3 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та характеризуючими матеріалами особи останнього. Раніше вчиняв злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого відбував покарання у вигляді позбавлення волі, не має постійного джерела доходу, тому є обґрунтовані підстави вважати, що це може слугувати чинником для скоєння нових кримінальних правопорушень, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею відхиляються доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Документи додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, у своїй сукупності свідчать про достатність підстав на даному етапі кримінального провадження вважати висунуту ОСОБА_3 підозру обґрунтованою.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду і слідства, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного буде саме тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання та домашній арешт розраховані в першу чергу на сумлінне дотримання підозрюваним їх умов, в той же час характер і тяжкість злочину у вчинені якого його підозрюють, та наступного покарання, наявність в обвинуваченого судимостей за вчинення злочину проти життя, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а також відсутність у підозрюваного на цей час офіційного місця роботи та постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно ОСОБА_3 запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що обставини наведені слідчим в клопотанні виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, тому воно підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 196, 199, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, залишити без змін та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять п`ять днів, тобто до 06 травня 2025 року включно, з утриманням в установі для попереднього ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 06 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений 07.04.2025 о 14 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1