Провадження № 1-в/592/745/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, відповідно до вимог Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається.

Начальник Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області (далі орган пробації) звернувся з поданням відносно засудженого вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11.01.2024 ОСОБА_6 для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ). ОСОБА_6 поставлений на облік уповноваженого органу з питань пробації 22.02.2024, засуджений за вчинення таємного викрадення майна 10.10.2023 на суму 347,98 грн., що виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

Позиція сторін.

Представник органу пробації у судовому засіданні подання підтримала.

Засуджений у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_6 засуджений 11.01.2024 вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку терміном 2 роки та відповідно до ст. 76 КК України покладенням обов`язків.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Органом пробації порушено питання про застосування вимог частини 2 статті 74 КК України, згідно якої особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 та пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Судом установлено, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна (крадіжку) 10.10.2023 вартістю 347,98 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку (підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України).

Два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн., відтак кримінальна відповідальність у 2023 році передбачена за вчинення крадіжки майна, вартість якого становить більше 2684 грн.

Оскільки вартість викраденого майна ОСОБА_6 на час вчинення діяння не перевищувала два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (2684 грн.), з огляду на положення статті 5 КК України, це діяння з 09.08.2024 не підпадає під ознаки злочину за ч. 4 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_6 є засудженим за діяння, кримінальна караність якого усунута, останній підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до частини 2 статті 74 КК України та вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відтак клопотання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 13 частини 1 статті 537, пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1