Справа № 496/4699/22
Провадження № 1-кп/496/90/25
У Х В А Л А

14 лютого 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області скаргу потерпілого ОСОБА_6 на постанову про зміну правової кваліфікації, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 02.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

12.04.2023 року потерпілий ОСОБА_6 подав до суду скаргу на постанову про зміну правової кваліфікації, яку мотивує наступним. 29.09.2022 рок постановою слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 була змінена правова кваліфікація кримінального провадження №0000130 від 02.06.2022 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України. З даною потерпілий міг ознайомитися тільки 04.10.2022 р. під час отримання повідомлення про закінчення досудового розслідування та направлення матеріалів дізнання прокурору, а тому дана скарга подається в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України. Потерпілий вважає, що рішення про зміну правової кваліфікації у кримінальному провадження №0000130 від 02.06.2022 р. за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України у відношенні ОСОБА_5 слідим було прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а тому висновки слідчого з даного приводу не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, так як ним не були враховані кваліфікуючи ознаки об`єктивної сторони складу злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. В даному випадку це був предмет схожий на пристрій для відстрілу гумових куль, але чомусь даний предмет в супереч вказівкам процесуального керівника та вимогам КПК України не був вилучений слідчим у ОСОБА_5 , не долучений до матеріалів кримінального провадження та по ньому не була проведена відповідна експертиза, яка безспірно його визнала б вогнепальною зброєю. Натомість слідчим ОСОБА_7 на були дослідженні обставини застосування ОСОБА_5 предмету схожому на пристрій для відстрілу гумових набоїв, якими він здійснив постріли в бік потерпілого і внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних ран правого стегна, лівої лопатки ділянки спини, тобто він умисно стріляв в потерпілого і у спину з лівої сторони де знаходиться серце як і не був досліджений той факт, що відбувалося у громадському місті у присутності численних відвідувачів СТО, а твердження слідчого, що там під час даної події нікого було крім потерпілого, його брата та обвинуваченого є неправдивими, так як це був робочий час на СТО. Вказані обставини не завадили ОСОБА_5 стріляти зі зброї в потерпілого 6 разів. Слідчий ОСОБА_7 не мав процесуального права змінювати правову кваліфікацію у кримінальному провадженні якщо внесення відомостей про злочин до ЄРДР здійснив прокурор в даному випадку це був прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , яка своєю постановою від 28.07.2022 р. змінила правову кваліфікацію злочину та внесла відомості до ЄРДР, а тому змінювати правову кваліфікацію у даному кримінальному провадженні мав право виключно прокурор. Просить суд скасувати постанову слідчого СВ ОРП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 29.09.2022 року про зміну правової кваліфікації кримінального провадження №0000130 від 02.06.2022 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України та направити матеріали для продовження досудового розслідування.

Потерпілий у підготовче засідання не з`явився та про причини не явку до суду, не повідомив.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, вважає її необґрунтованою та просив відмовити в її задоволенні.

Захисник заперечували проти задоволення скарги потерпілого, посилаючись на вимоги ст. 337 КПК України.

Обвинувачений у підготовчому засіданні підтримав думку захисника.

Розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 , вислухавши думку учасників підготовчого засідання, суд вважає, що вищевказана скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Статтями 314-316 КПК України не передбачено порядок розгляду скарг на дії вказаних посадових осіб, а виходячи з приписів цих норм, вбачається, що суд в підготовчому судовому засіданні взагалі обмежений тільки тими питаннями, які визначені в цих нормах, однак виходячи з принципів верховенства права та законності, суд вважає за необхідне вирішити скаргу враховуючи обставини наскільки їх можливо встановити в ході судового засідання.

Оскільки норми КПК України, які регулюють порядок підготовчого судового засідання не містять правил розгляду скарг на цій стадії, суд вважає за можливе, застосувати норми ст. 303-307 КПК України, з урахуванням положень ст. 314-316 КПК України.

Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатом розгляду скарги може бути постановлена ухвала про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, однак не передбачено такого способу реалізації своїх прав потерпілим як визнання дій слідчих чи прокурорів, вчинених під час досудового розслідування протиправними.

Оцінка законності дій слідчого чи прокурора дається лише під час оцінки доказів, які здобуті в результаті таких дій, оскільки порушення порядку отримання доказів, передбаченого КПК України, тягне за собою визнання цих доказів недопустимими. При цьому КПК України не вимагає окремого визнання дій слідчого чи прокурора незаконними, так як саме по-собі таке визнання, без застосування його наслідків, жодним чином не впливає на результати судового розгляду кримінального провадження.

Оцінка ж доказів здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 2 ст.89 КПК України, які можливі тільки на стадії судового розгляду.

Оскільки докази по кримінальному провадженні на даний час не досліджені, не проведений допит всього кола учасників кримінального провадження, то дана скарга задоволена бути не може.

Разом з тим, на переконання суду, передбачена частиною другою ст. 303 КПК України можливість розгляду скарг на дій прокурора та слідчого спрямована на реалізацію сторонами права визначити своє ставлення до правильності проведеного досудового розслідування. Також суд враховує, що питання щодо допустимості та недопустимості доказів регламентується ст. 86 та ст. 87 КПК України, а згідно ст. 89 КПК України, питання щодо допустимості доказів, суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Подана скарга стосуються правильності проведення досудового розслідування і, таким чином, допустимості доказів, добутих під час його проведення.

Разом з тим, суд зазначає, що положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затверджено наказом Генерального прокурора України від 17.08.2023 № 231, розділом 2 цього Положення визначається Порядок внесення відомостей до ЄРДР. Так, до ЄРДР вносяться відомості про, зокрема, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та інші відомості.

Одним із завдань кримінальної процесуальної діяльності є правильне застосування норм закону України про кримінальну відповідальність. У процесі кваліфікації спочатку відбувається діяльність слідчого зі встановлення фактичних обставин з дотриманням вимог процесуального закону. Встановлення фактичних обставин, які мають значення для кваліфікації (фактичний склад злочину) тягне за собою їх зіставлення з юридичним складом злочину. Слід зауважити, що питання про зміну (доповнення) кваліфікації постає у зв`язку зі встановленням нових фактичних обставин справи, внаслідок чого змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації. Відтак, попередня кваліфікація може й повинна бути уточнена по мірі з`ясування нових фактичних обставин справи в ході досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, а доводи, вказані в ній, можуть бути враховані під час постановлення рішення по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.202,303,314-316,376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про зміну правової кваліфікації, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Суддя ОСОБА_1