Дата документу 20.01.2025
Справа № 334/5673/24
Провадження № 1-кп/334/300/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001010 від 24.05.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює машиністом локомотиву ПАТ «Запорізькій металургійний комбінат «Запоріжсталь», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 року приблизно о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по другорядній дорозі вулиці Трансформаторників у напрямку нерегульованого перехрестя з головною дорогою вул. Братської від вул. Трипільської у напрямку вул. Пугачова.

В цей час по головній дорозі вулиці Братської від вул. Артилеристів до вул. Адмірала Макарова, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В салоні його автомобіля в якості пасажира знаходилась ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наближаючись до перехрещення проїзних частин вищевказаних вулиць водій ОСОБА_7 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надавши дорогу автомобілю «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та наближався до перехрещення проїзних частин, виїхав на перехрестя, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_7 , порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП від 27.06.2024 за №СЕ/19108-24/11383-ІТ, порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху в дії водія ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті зіткнення водій ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження з якими доставлений до КНП «9 міська лікарня» ЗМР, де ІНФОРМАЦІЯ_4 о 2 годині 40 хвилин помер. Пасажир ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не отримала.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2927 від 25.05.2024, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми тулуба, у вигляді переломів кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком шоку, який і став безпосередньою причиною смерті.

Невиконання водієм автомобіля «Jeep Cherokee» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією даної дорожньо - транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 23.05.2024 року він, керуючи автомобілем «Jeep Cherokee» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Трансформаторників до перехрестя з вул. Братською. Було темно, перехрестя погано освітлене, вказана ділянки йому була незнайома. ДТП сталося за лічені секунди, він нічого не встиг зрозуміти. Він вийшов зі своєї машини та побіг до іншої. За кермом був травмований чоловік, ще живий. Поряд стояла жінка, теж була розгублена. Потім почали підходити люди, хтось з них викликав поліцію та швидку допомогу. Удар прийшовся у бокову центральну частину автомобіля зі сторони водія. Наступного дня зранку він поїхав до 9 лікарні, де йому повідомили, що потерпілий помер. Потім він звернувся до слідчого, щоб дізнатися контактні дані родичів померлого. Згодом до нього зателефонував племінник ОСОБА_4 . З потерпілою безпосередньо він спілкувався лише раз, намагався просити вибачення. Про вчинене шкоду, розкаюється. Цивільний позов визнає, проте наразі таких коштів немає, також на його утриманні перебуває малолітній син.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що є матір`ю загиблого ОСОБА_10 . Безпосереднім учасником ДТП не була. Сина після аварії відвезли до 9 лікарні, він помер на операційному столі, вона увесь час сиділа чекала у лікарні. Емоційно важко пережила смерть єдиного сина, значно погіршився стан здоров`я. Просить призначити обвинуваченому справедливе покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов підтримує.

Представник потерпілої пояснив, що цивільний позов підтримує, просить задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому. Вважає, що сума моральної шкоди визначена обґрунтовано, відповідає ступеню моральних страждань потерпілої, яка втратила єдиного сина. Просить суд врахувати, що 16.01.2025 року потерпілою було отримано 10 000,00 грн від обвинуваченого та зменшити суму стягнення.

Крім цього, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується такими доказами в їх сукупності, що є допустимими та належними, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди, складеного слідчим ОСОБА_11 23.05.2024 року зі схемою до протоколу огляду, фототаблицями;

-висновком експерта №2927 від 24.06.2024 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої травми тулуба, у вигляді переломів кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком шоку, який і став безпосередньою причиною смерті. Тупа травма тулуба у ОСОБА_8 , яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану - шоку, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися за наступним механізмом. Закрита тупа травма тулубу утворилася внаслідок не менше 2-х травматичних дій твердими предметами у ліву бічну поверхню грудної клітки та задню праву її поверхню з наступним струсом тіла. Садна на обличчі, тулубі, кінцівках утворилися в місцях травматичних дій тупих предметів по дотичній. Вище вказані ушкодження утворилися незадовго до надходження в стаціонар та мають ознаки легких тілесних ушкоджень. У прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. З огляду на масивність травми, викладений механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту їх розташування, наявність ознак струсу тіла (крововиливи в прикореневих відділах обох легень та у ніжці діафрагми, паранефральній жировій клітковині) - тупа травма тулуба ОСОБА_8 могла бути отримана в результаті дорожньо - транспортної пригоди, як водія автомобіля, а травмуючими предметами були деталі салону автомобіля.

-висновком експерта №СЕ-19/108-24/10419-ІТ від 12.06.2024 року, відповідно до якого на момент проведення огляду та експертного дослідження рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля Jeep Cheroke (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), знаходились у працездатному стані, а ходова частина перебували у непрацездатному стані. Відмова працездатності ходової частини автомобіля виникла в момент дорожньо - транспортної пригоди.

-висновком експерта №СЕ-19/108-24/10416-ІТ від 13.06.2024 року, відповідно до якого на момент проведення огляду та експертного дослідження рульове керування автомобіля ВАЗ (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), знаходились у працездатному стані, а робоча гальмівна система та ходова частина перебували у непрацездатному стані. Відмова працездатності робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ виникла в момент дорожньо - транспортної пригоди. Визначити, коли відносно моменту дорожньо - транспортної пригоди виникла відмова ходової частини автомобіля ВАЗ у вигляді відсутності надлишкового тиску повітря в шинах переднього та заднього лівого коліс не є можливим.

-висновком експерта №СЕ-19/108-24/10420-ІТ від 21.06.2024 року, відповідно до якого в момент первинного контакту автомобіль Jeep Cheroke (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) контактував своєю передньою лівою частиною з лівою бічною частиною автомобіля ВАЗ 21099 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), під кутом більшим ніж 230 градусів але меншим ніж 260 градусів стосовно повздовжньої осі автомобіля ВАЗ 21099. Місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21099 з автомобілем Jeep Cheroke не може знаходитись в місці початку відображення сліду юзу залишеного лівим переднім колесом автомобіля ВАЗ 21099 на дорозі. Воно повинно розташовуватися в безпосередній близькості перед початком сліду юзу залишеного лівим переднім колесом автомобіля ВАЗ 21099, на відстані не менше ніж 0,5 м до його початку в повздовжньому напрямку та не ближче ніж 5,6 м до правого краю вул. Братської, при русі від віл. Артилеристів в напрямку вул. Адмірала Макарова.

-висновком експерта №СЕ-19/108-24/11383-ІТ від 27.06.2024 року, відповідно до висновку якого у дорожньо - транспортній ситуації, що досліджується, водій Jeep Cheroke ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху. У дорожньо - транспортній ситуації, що дослджувалася, водій ВАЗ 21099 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху. У цій дорожній обстановці технічна можливість водія автомобіля Jeep Cheroke ОСОБА_7 , запобігти зіткнення з автмобілем ВАЗ 21099, визначалася виконанням вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху. У дорожньо - транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_8 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Jeep Cheroke. У дорожньо - транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля Jeep Cheroke ОСОБА_7 невідповідність до вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається, але є невідповідність до вимог п. 16.3, 16.11 правил дорожнього руху, при цьому невідповідність вимог п. 16.11 Правил дорожнього ружу з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією дорожньо - транспортної пригоди. У дорожньо - транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_8 невідповідність до вимог п. 12.2.,12.3 Правил дорожнього руху не вбачається.

-відповіддю Запорізького обласного центру з гідрометеорології від 05.06.2024 року;

-протоколом додаткового огляду місця події від 06.06.2024 рок за участю ОСОБА_7 ;

Суд вважає вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а дії ОСОБА_7 - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні міри покарання ОСОБА_7 обтяжуючих обставин не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття.

Під час судового розгляду справи обвинувачений добровільно відшкодував завдану моральну шкоду потерпілій у розмірі 70 000,00 грн, щоб компенсувати їм перенесені страждання, у судовому засіданні щиро висловлював жаль із приводу скоєного та осуд своєї поведінки.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні сина, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працює машиністом локомотиву ПАТ «Запорізькій металургійний комбінат «Запоріжсталь» з 2012 року, позитивно характеризується за місцем роботи.

Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тяжкі невідворотні наслідки, що настали у вигляді загибелі ОСОБА_8 , думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, а тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України віднесено до злочинів проти безпеки руху, крім того порушення Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим ОСОБА_7 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Відтак, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу, а протиправні дії обвинуваченого пов`язані з грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого наступила смерть потерпілого.

У кримінальному провадженні ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, який був уточнений 26.11.2024 року.

Відповідно до уточненої позовної заяви, ПрАТ «УПСК» відшкодувала матеріальну та моральну шкоду в межах ліміту страхової відповідальності страховика, а тому позивач відмовився від позовних вимог до відповідача ПрАТ «УПСК».

Таким чином, ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду завдану кримінальним правпорушенням у розмірі 644 000,00 грн, а також судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 14500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог потерпіла вказує, що кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_7 , їй було завдано моральну шкодую яка проявилася у нервових розладах, душевному болю та стражданнях, які позивач зазнала у наслідок смерті свого єдиного сина. Після смерті сина до позивача прийшло розуміння того, що ці обставини невідворотні, життя не стане знову таким як було. Син був дуже близький у спілкуванні з матір`ю, зажди підтримував її та допомагав. Потерпіла зазнала непоправних життєвих змін, оскільки в значній мірі були порушені її нормальні життєві зв`язки, вона назавжди втратила близьку людину, ця втрата є непоправною та не може бути відновленою, а відтак душевні страждання триватимуть усе її життя в умовах похилого віку. Крім того, втрата єдиного сина позбавила позивача підтримки та догляду з його боку в старості, що безумовно вплинуло та буде впливати на її якість життя. Як наслідок моральних страждань у позивача різко погіршився стан здоров`я, що виразилося, зокрема, у постійному підвищеному тиску, головних болях та серцевих нападах.

З урахуванням вказаних обставин, ОСОБА_4 оцінює спричинену їй моральну шкоду у розмірі 800 000,00 грн. ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 96 000,00 грн. ОСОБА_7 добровільно відшкодував моральну шкоду у розмірі 70 000,00 грн ( 21.06.2024 року - 40 000,00 грн, 14.09.2024 року - 10 000,00 грн; 19.10.2024 року - 10 000,00 грн; 16.01.2025 року - 10 000,00 грн). Таким чином, розмір невідшкодованої моральної шкоди становить 634 000,00 грн. Підстав для зменшення розміру моральної шкоди суд не вбачає.

Також, позивачем було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 14 500,00 грн, на підтвердження яких було подано копію договору про надання правової допомоги від 05.06.2024 року між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , копію додаткової угоди №1 від 05.06.2024 року до договору про надання правової допомоги, копію акту №1 про прийняття - передачі наданих послуг.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-24/10419-ІТ від 12.06.2024 року розмір витрат складає 4543,68 грн, експертизи №СЕ-19/108-24/10416-ІТ від 13.06.2024 року - 4543,68 грн, експертизи №СЕ-19/108-24/10420-ІТ від 21.06.2024 року - 6058,24 грн, експертизи №СЕ-19/108-24/11383-ІТ від 27.06.2024 року - 6058,24 грн, а всього на загальну суму 21 203, 84 грн.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку на ОСОБА_7 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ - автомобіль «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити.,

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 634 000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 14 500 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 21 203 грн 84 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1