Справа №463/1497/25
Провадження №1-кс/463/1582/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

17 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львова, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, раніше не судимому, працюючому на посаді професіонала з фінансово-економічної безпеки Хмельницького регіону в ТОВ «ДЛ Солюшн», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134 від 11 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 як сторона кримінального провадження за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням у Львівській установі виконання покарань №19. У разі визначення застави просить визначити таку у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 302 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на отримання незаконного прибутку, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, здійснював діяльність, з метою якої було створення та утримання місця розпусти, організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами, щодо кількох осіб, організованою злочинною групою. З цією метою ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, однак не пізніше січня 2024 року, з метою протиправного особистого збагачення, вирішив створити організовану стійку групу, з метою отримання наживи, створення місця розпусти, організації забезпечення зайняття проституцією іншими особами, з корисливого мотиву, розуміючи, що вчинення такого злочину в складі стійкої організованої групи є більш ефективним способом незаконної діяльності, усвідомив, що йому потрібне стійке об`єднання декількох осіб, яких необхідно зорганізувати для спільної діяльності, керувати їх діями, згідно заздалегідь розробленого єдиного плану, з чітким розподілом функцій учасників групи, оскільки, специфіка вчинення такого роду злочинів полягала у ретельній їх підготовці та контролю, а тому ОСОБА_7 залучив до складу організованої злочинної групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також діючого працівника поліції ОСОБА_5 . Всі учасники організованої групи мали єдиний намір на вчинення кримінальних правопорушень, з метою особистого збагачення, шляхом забезпечення діяльності групи з надання платних послуг еротичного масажу та сексуальних послуг особами жіночої статі, перебували між собою в міцних внутрішніх зв`язках, розробили правила поведінки кожного з учасників, забезпечили конспіративність спілкування за допомогою меседжерів «Telegram», «WhatsApp» (програми дозволяють обмінюватися текстовими повідомленнями і медіафайлами різних форматів, далі - месенджери «Telegram», «WhatsApp») та вели завуальовану термінологію слів «релакс» та «релаксація», які приховували справжній зміст «еякуляція - сім`явипорскування»; встановили штрафи для осіб жіночої статі, які надавали послуги еротичного масажу та сексуального характеру, а також забезпечували їх засобами гігієни; створили мережу салонів еротичного масажу, а саме: «Night Angels», АДРЕСА_3 ; «Lucky», АДРЕСА_6; «Faraon», м. Луцьк, вул. Рівненська 157 та «Caramel», АДРЕСА_4 ; налагодили систематичне оновлення в мережі Інтернет реклами про надання особами жіночої статті послуг еротичного масажу та інтимного характеру, усвідомлюючи незаконність своїх дій організували безпеку діяльності мережі салонів еротичного масажу залучивши працівника правоохоронних органів ОСОБА_5 для «кришування» за систематичну грошову винагороду, діяли згідно розробленого та відомого усіма учасниками групи єдиного плану, а здобуті злочинним шляхом грошові кошти розподіляли між собою та витрачали на власні потреби. В свою чергу, дівчата - масажистки отримували заробітну плату за виконану роботу в розмірі 30 відсотків, а 70 відсотків віддавали на руки адміністратору салону. Створена та очолювана ОСОБА_7 на тривалий період часу, організована злочинна група характеризувалася: стабільністю і згуртованістю свого складу; розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із забезпеченням зайняття проституцією та наданням послуг еротичного масажу іншими особами за грошову винагороду; створенні місця розпусти; наявністю загально визначених правил поведінки; домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами організованої злочинної групи у будь-який час; розподілом прибутків, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками; чіткою ієрархією. Для досягнення злочинної мети, члени групи діяли спільно та узгоджено, у відповідності до розподілених злочинних ролей, згідно з покладеними на кожного функціями, усвідомлювали, що вчиняють злочини спільно, розуміли, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної та злагодженої діяльності всіх членів групи.

Так ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП Головного управління Національної поліції у Львівській області, тобто будучи працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання «підполковника поліції», здійснюючи функції представника влади, в силу службового становища, будучи зобов`язаним відповідно до ст. ст. 3, 7, 18, 23, 64 Закону України «Про національну поліцію» неухильно дотримуватись присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права і свободи людини та відповідно до покладених завдань, здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення та події, припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Водночас, ОСОБА_5 , перебуваючи в структурі Управління міграційної поліції ГУНП у Львівській області з 2014 року (обіймаючи як підлеглі так і керівні посади) незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП Головного управління Національної поліції у Львівській області, знехтував вимогами законодавства, використовуючи владу та вказані повноваження, будучи обізнаним про способи, методи та засоби специфіки документування злочинів розділу ХІІ «Проти громадського порядку та моральності» Кримінального Кодексу України, умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, як учасник організованої ОСОБА_7 злочинної групи, вступив до такої у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше січня 2024 року, в якості пособника. ОСОБА_5 будучи пособником організованої ОСОБА_7 злочинної групи, з метою забезпечення безперешкодної протиправної діяльності салону еротичного масажу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_5 , з корисливого мотиву, виконував наступні функції: розголошував персональні дані працівників Управління міграційної поліції ГУНП у Львівській області, уповноважених на документування та розкриття злочинів проти моральності шляхом їх викриття як працівників вищевказаного Управління, іншим учасникам організованої злочинної групи; з метою функціонування протиправної діяльності організованої ОСОБА_7 злочинної групи, розголосив про способи, методи та засоби специфіки документування злочинів розділу ХІІ «Проти громадського порядку та моральності» Кримінального Кодексу України, з метою подальшого не викриття протиправної діяльності та забезпечення конспірації усіх її учасників; з метою не викриття злочинної діяльності попереджував організатора злочинної групи про можливі відпрацювання місць розпусти та осіб, які займаються проституцією, а також про проведення можливих слідчих (розшукових) дії працівниками Управління міграційної поліції у Львівській області; розпоряджався коштами, які надходили від злочинної діяльності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, з метою отримання наживи, будучи організатором злочинної групи, створив та в подальшому утримував місце розпусти за наступних обставин. ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше січня 2024 року, з відома співорганізаторів, пособника та одного із виконавців - ОСОБА_9 , злочинної групи з метою реалізації спільного та єдиного розробленого ним злочинного плану підшукав приміщення для подальшого створення місця розпусти. З метою подальшої реалізації злочинного та корисливого умислу, що полягало в створенні та утриманні місця розпусти, 1 серпня 2022 року підписав Договір суборенди нежитлового приміщення 01/08-22, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . З відома співорганізаторів, пособника та виконавця ОСОБА_9 злочинної групи, організатор такої ОСОБА_7 , спеціально облаштував приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: для попиту його діяльності змонтував вітрину із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - салон еротичного масажу, в середині приміщення створив умови інтимної обстановки, зокрема облаштував дві кімнати ліжками та ваннами - джакузі, рушниками, одноразовими пеленками, масажними оліями, лубрикантами, де повії за грошову винагороду надавали послуги еротичного масажу із релаксами (далі еякуляція); надав вказівки співорганізаторам, які в свою чергу такі переадресовували виконавцям ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - надавши останнім відповідні пристрої по забезпеченню ведення інтернет-сайту під назвою: «caramel-erotic.com.ua», із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , що стало рекламою в мережі Інтернет салону еротичного масажу «Caramel», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ; встановив правила зовнішнього вигляду повії, що полягало у щоденному макіяжі та новій спокусливій білизні; забезпечив для клієнтів алкогольні напої, спеціальне освітлення, що створювало інтимну обстановку та музикою; розробив прейскурант послуг, серед яких: «Чуттєвий каприз», «Caramel VIP», «Солодка година» та інші, зокрема цін, що становило від 2000 до 4000 гривень за одну годину надання таких; з метою створення комфортних умов розрахунку клієнтів з масажистками-повіями, надав номери банківських карток, на які дівчата надсилали грошові кошти; створив для працівників салону еротичного масажу «Caramel» умови безпеки у вигляді «тривожної кнопки» та залучив до протиправної працівника правоохоронних органів - старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_5 , який з корисливого мотиву, в складі організованої злочинної групи, виконуючи роль пособника, який забезпечував безпеку діяльності салону еротичного масажу «Caramel» шляхом надання порад та вказівок, розголошення відомостей діючих працівників правоохоронних органів, з метою їх ідентифікації іншими учасниками організованої злочинної групи, щодо не викриття злочинної діяльності такої. Відповідно ОСОБА_5 , будучи у складі організованої ОСОБА_7 злочинної групи, до складу якої входили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , довів свої незаконні дії до кінця, чим як пособник сприяв створенню та утриманню місце розпусти, з метою наживи.

Таким чином слідчий вважає, що в діях ОСОБА_5 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 302 КК України, у зв`язку з чим йому повідомлено про підозру у вчиненні такого.

Слідчий клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами. Вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема вказує, що будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Також оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до інших епізодів протиправної діяльності щодо вчинення зазначених злочинів в інших регіонах України, у випадку обрання стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останньому допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування. Також, отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних та демографічних даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших учасників злочинної групи, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Про очевидність даного ризику на думку слідчого свідчить також факт прихованого конспіративного спілкування ОСОБА_5 з іншими особами. Вважає, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення ОСОБА_5 конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними засобами контролю, про що свідчать неодноразові факти спілкування останнього саме за допомогою інтернет месенджерів із іншими учасниками злочинної групи з метою конспірації своїх дій. Зазначає, що зухвалість кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що останній розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини вчинення якого на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється. Ураховуючи те, що зазначений злочин вчинявся ОСОБА_5 з корисливих мотивів, метою яких було одержання наживи, брання йому більш м`якого запобіжного заходу призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. При цьому слідчий вказує, що вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Відтак зазначає, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

При визначенні розміру застави вважає за необхідне врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 набуло значного суспільного резонансу. За таких обставин, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_5 необхідно встановити у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, пояснення надав аналогічні викладеним в такому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити такому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник відносно задоволення клопотання заперечив, вважає оголошену підозру необґрунтованою, на його думку відсутні ризики визначенні ст. 177 КПК України для застосування найтяжчого запобіжного заходу, крім того враховуючи оголошену підозру, відсутні правові підстави у відподвіності до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а тому просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та вказав, що інкримінованого йому злочину не вчиняв.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001134 від 11 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

14 лютого 2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 302 КК України.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 302 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: протоколи огляду та ідентифікації грошових коштів від 12 червня 2024 року, 13 червня 2024 року, 14 червня 2024 року, 17 червня 2024 року, висновок експерта №113 від 6 червня 2024 року, протоколи огляду від 25 червня 2024 року, 28 червня 2024 року, протоколи проведення контролю за вчиненням злочину від 11 квітня 2024 року, 16 квітня 2024 року, 12 червня 2024 року, 14 червня 2024 року, 17 червня 2024 року, протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 5 вересня 2024 року, жовтня 2024 року та інші письмові докази.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років позбавлення волі, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Матеріали клопотання не містять відомостей, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Таких відомостей також не наведено в судовому засіданні прокурором.

Враховуючи наведене відсутні правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки подане клопотання суперечить приписам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Беручи до уваги описані вище ризики, наявність на даний час обгрунтованої підозри, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для застосування до підозюваного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становитиме 60560 гривень.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що у відповідності до положень ст. 182 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, однак повинен забезпечувати належну процесуальну його поведінку та гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, слідчий суддя також враховує обставини вчинення кримінального правопорушення та індивідуальні особливості підозрюваного, а тому застава у визначеному розмірі, що є максимально можливою у відподвіності до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді застави.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, не спростовують вищенаведених висновків.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави.

Крім того на підозрюваного слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Сума застави може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області за такими реквізитами: , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0000757.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, тобто до 16 квітня 2025 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 .

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1