Справа № 346/1464/25
Провадження № 1-кс/346/343/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду клопотання слідчої слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: селище Заболотів Снятинського (Коломийського) району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), який у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2025 року за № 00000193 має статус підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту підозрюваний: ОСОБА_6 та його захисник: адвокат ОСОБА_5 , потерпіла: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Cлідча, за погодженням із прокурором, подала до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі 242 240 гривень. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення.

Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України. Наявними є ризики того, що:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним);

- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу і свідка (оскільки йому відоме їх місце проживання);

- підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`явитись на виклик (посилаючись на різні форс мажорні чи поважні обставини);

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній схильний до кримінально-протиправної поведінки (самовільно залишив військову частину, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, за вчинення яких судимість не погашена)

Тому тільки тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам.

Разом з цим, підозрюваному слід визначити розмір застави у розмірі 242 240 гривень, з огляду на його роль у вчиненні злочину.

Позиція сторони захисту.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, просили застосувати домашній арешт. Також вказували, що підозрюваний лікувався в Івано-Франківській обласній психлікарні. Крім цього просили не брати до уваги самовільне залишення підозрюваним військової частини, оскільки жодного процесуального наслідку не наступило. Також просили врахувати, що підозрюваний одразу дав покази, визнав свою вину, дійсно шкодує за вчинене, а також вже повністю відшкодував завдані ним збитки потерпілій.

Оцінка суду щодо можливості обмеження свободи підозрюваного.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 29 Конституції України).

Отже, право людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмеженим, але тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.

Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.

Отже, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.

А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й тримання підозрюваного під вартою) можуть бути застосованими й під час досудового розслідування.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

І в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обгрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків.

З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 21 березня 2025 року, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 13 березня 2025 року близько 15 години 42 хв., перебуваючи в м. Коломия по вул. Бандери, 53/4, побачив біля банкомату АТ КБ «Приватбанк» потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка просила в ОСОБА_6 , про практичну допомогу в знятті готівкових грошових коштів, надавши свою банківську картку та вказавши пін-код від неї. В цей час у солдата ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, отримавши від потерпілої ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та пін-код від неї, який йому повідомила потерпіла, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом надання практичної допомоги в знятті готівкових грошових коштів, провів зняття в загальній сумі 7000 гривень, з яких повернув останній 2000 гривень, таємно заволодівши при цьому рештою суми грошових коштів потерпілої в сумі 5000 гривень (а.с.48-50).

Слідчий суддя погоджується із тим, що вказані обставини підтверджуються наступними доказами, у їх сукупності: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.6); рапортом працівників поліції (а.с.7); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 8); протоколом допиту потерпілого (а.с. 9-10); випискою з банку по рахунку (а.с.11); протокол допиту свідка (а.с. 12-13); протокол огляду предмету (а.с. 14-15); постановою про визначення речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження (а.с. 16-17); заявою ОСОБА_6 (а.с. 18); паспортом ОСОБА_6 (а.с.18); характеристикою щодо ОСОБА_6 (а.с.20); актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи (а.с.21-24); повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану (а.с. 25); повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану (а.с. 26); витягом з наказу від 18,10.2022 року; 21.04.2023 року (а.с.27,28); службовою характеристикою (а.с. 29); військовим квитком (а.с. 30) вимогою працівників поліції (а.с.31-38); вироком від 22 червня 2017 року (а.с.39-40); вироком від 20 жовтня 2023 року (а.с.41-42); вироком від 19 вересня 2024 року (а.с. 43-44); листом (а.с. 45-46); інформацією щодо ОСОБА_6 (а.с.47); повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. 48-51); протоколом роз`яснення права на захист (а.с. 52); протоколом допиту підозрюваного (а.с. 56-57); довідками про перебування на стаціонарному лікуванні (а.с.82,83).

Слідчий суддя також відзначає, що за положеннями частини 4 статті 185 КК України, одна крадіжка (тобто, таємне викрадення чужого майна), вчинена в умовах воєнного стану вже є окремим і самостійним складом злочину.

Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого саме частиною 4 статті 185 КК України.

Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризиків того, що:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним);

- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу і свідка (оскільки йому відоме їх місце проживання).

- підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`явитись на виклик (посилаючись на різні форс мажорні чи поважні обставини);

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній схильний до кримінально-протиправної поведінки (самовільно залишив військову частину, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, за вчинення яких судимість не погашена).

І оскільки досудове розслідування наразі триває, вказані ризики є реальним.

Однак вказані ризики є мінімальними за ступенем їх настання, оскільки підозрюваний одразу визнав свою вину, дав покази, і вже відшкодував потерпілій усю завдану ним шкоду, а також вибачився перед потерпілою і та простила його, про що є її письмова заява, а також це підтвердив свідок.

Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та наявність чотирьох вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризики того, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте суд враховує, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому на виконання частинии 1 статті 178 КПК України суд також враховує, що: докази про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України є вагомими; йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років; підозрюваному 27 повних років; він має добрий стан здоров`я; не одружений, на утримані нікого немає; проживає у будинку своєї матері; освіта середня; раніше судимий; проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 , але військову частину покинув.

Тож враховуючи викладене, надані прокурором докази у їх сукупності, а також доведені прокурором ризики і особу підозрюваного, суд вважає, що прокурор не довів, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою, не можуть запобігти доведеним ним ризикам, зокрема домашній цілодобовий арешт.

Слідчий суддя ще раз підкреслює, що він згоден із доведеними прокурором ризиками, але відзначає, що запобігти їх настанню може і цілодобовий домашній арешт. Суд вважає, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, хоча і існує з огляду тяжкість покарання яке йому загрожує, але цей ризик є мінімальним, позаяк після його затримання він співпрацює із слідством, визнав свою вину та відшкодував завдану шкоду.

Хоча слідчий суддя згоден із тим, що доведеним прокурором ризикам не зможуть запобігти особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України) чи застава (стаття 182 КПК України), з огляду на суть цих запобіжних заходів та суть ризиків, які довів прокурор.

А от цілодобовий домашній арешт, на переконання слідчого судді зможе запобігти цим ризикам. Оскільки за положеннями частини 1 та частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби. А запобігти настанню доведеним прокурором ризикам може тільки цілодобовий арешт, а не нічний. Бо у випадку останнього, підозрюваному взагалі ніщо не буде заважати у денний час доби втекти від органів досудового розслідування чи суду, або вплинути на свідка чи потерпілу.

Отже, клопотання прокурора у частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави - задоволенню підлягає частково. До підозрюваного слід застосувати запобіжний захід, але більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, строком на два місяці. Однак, окрім випадків необхідності явки ОСОБА_6 до слідчого чи прокурора та/або Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за викликом, а також необхідності виконання громадських робіт на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024 року, в межах часу, необхідного для виконання таких обов`язків. Оскільки підозрюваний повинен відбувати покарання та з`являтись за викликом до слідчого, прокурора чи суду у тому числі й по інших кримінальних провадженнях щодо нього.

Оцінка суду щодо обов`язків підозрюваного.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують два ризики; але суд застосував більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати за судовим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утриматись від спілкування будь-якої форми із потерпілою ОСОБА_8 та свідками по даному кримінальному провадженню.

У задоволенні клопотання прокурора, в частині покладання інших обов`язків слід відмовити, оскільки в силу суті цілодобового домашнього арешту в них немає необхідності.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити частково.

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, в частині застосування до ОСОБА_6 саме тримання під вартою, із визначенням застави - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 інший запобіжний захід: домашній арешт за адресою розташування його житла: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні залишати це житло цілодобово протягом всіх днів строку дії цієї ухвали, а саме: з 28 березня 2025 року по 26 травня 2025 року, окрім випадків необхідності явки ОСОБА_6 до слідчого чи прокурора та/або Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за викликом, а також необхідності виконання громадських робіт на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024 року, в межах часу, необхідного для виконання таких обов`язків.

Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до 17 години 28 березня 2025 року у житло домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_6 , на строк з 28 березня 2025 року по 26 травня 2025 року, такі доведені прокурором обов`язки:

- прибувати за судовим викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- утриматись від спілкування будь-якої форми із потерпілою ОСОБА_8 та свідками по даному кримінальному провадженню.

У застосуванні інших обов`язків - відмовити.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію цієї ухвали направити до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для контролю за поведінкою ОСОБА_6 .

Повний текст ухвали оголошено 02 квітня 2025 року о 11 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1