Справа № 644/ 1241 /25
н.п. 1-кс/644/ 165 /25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001747 від 11.12.2024 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб.

В клопотанні слідчим зазначено, що в провадженні СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001747 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

В клопотанні зазначено, що 24.02.2022 Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та на всій території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був неодноразово продовжений та триває до цього часу.

На початку грудня 2024 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), невстановлена особа, у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram», зв`язалася із ОСОБА_8 та запропонувала за грошову винагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, а саме вчинити підпал автомобілів належних Збройним силам України у м. Харкові, а також надала інструкції щодо способів підпалу транспортних засобів.

ОСОБА_8 погодився на вказану пропозицію та розуміючи, що вчинення зазначених дій потребує готування засобів і знарядь вчинення злочину, а також вимагає ретельної підготовки та певних знань, запропонував ОСОБА_6 за грошову винагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, та знищення чужого майна шляхом підпалу, на що останній погодився.

Приблизно в той самий час, ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. 148 по вул. Роганській в м. Харкові, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, здійснив фотозйомку колісного транспортного засобу марки «Toyota» модель «Hilux HL2» з н.з. « НОМЕР_1 » зеленого кольору, та із застосуванням месенджеру «Telegram», надіслав фотознімки вищевказаного транспортного засобу невстановленій особі, що пропонувала вчинити підпал військових автомобілів. Далі, невстановленою особою було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна військовослужбовців ЗСУ та надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за винагороду в сумі 40 000,00 гривень.

ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, будучи впевненими у використанні вказаного автомобіля військовослужбовцями підрозділів сил оборони України, оскільки він мав відповідне маскувальне забарвлення,з метою перешкоджання їх діяльності, приблизно о 01 год. 05 хв. 11.12.2024, перебуваючи поблизу колісного транспортного засобу марки «Toyota» модель «Hilux HL2» з н.з. « НОМЕР_1 » зеленого кольору, що знаходився поруч з житловим будинком за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 148, ОСОБА_8 облив частиною об`єму попередньо придбаної, запальної суміші «УАЙТ-СПІРИТ», капот та лобове скло, вказаного автомобіля, після чого о 01:06 год. за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування приладу, здійснив підпал автомобіля, а в момент вчинення вказаних дій ОСОБА_6 здійснював відеофіксацію спільних протиправних дій та палаючого автомобіля на мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 13» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 для того, щоб у подальшому разом з ОСОБА_8 в якості підтвердження виконання завдання, відправити відео користувачу загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram», невстановленій особі, що пропонувала вчинити підпал військових автомобілів за винагороду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колісний транспортний засіб марки «Toyota» модель «Hilux HL2» з н.з. « НОМЕР_1 » зеленого кольору, використовується у службовій діяльності військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 , для виконання службових завдань.

Згідно висновку про причину пожежі ДСНС України у Харківській області від 11.12.2024 технічною (безпосередньою) причина пожежі в автомобілі марки «Toyota» модель «Hilux HL2» з н.з. « НОМЕР_1 » зеленого кольору пов`язана з дією джерела запалювання вогневого впливу.

Окрім цього, на початку грудня 2024 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), невстановлена особа, у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram», повторно зв`язалася із ОСОБА_8 та запропонувала за грошову нагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, а саме вчинити підпал автомобілів належних Збройним силам України у м. Харкові, а також надала інструкції щодо способів підпалу транспортних засобів.

ОСОБА_8 погодився на вказану пропозицію та розуміючи, що вчинення зазначених дій потребує готування засобів і знарядь вчинення злочину, а також вимагає ретельної підготовки та певних знань, повторно запропонував ОСОБА_6 за грошову винагороду вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань та знищення чужого майна шляхом підпалу, на що останній погодився.

Приблизно в той самий час, ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. 79/1 по вул. Мохнацькій в м Харкові, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, здійснив фотозйомку колісного транспортного засобу марки «Isuzu» модель «D-MAX» з н.з. « НОМЕР_5 » зеленого кольору, та із застосуванням месенджеру «Telegram», надіслав фотознімки вищевказаного транспортного засобу невстановленій особі, що пропонувала вчинити підпал військових автомобілів. Далі, невстановленою особою було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна військовослужбовців ЗСУ та надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за винагороду в сумі 40 000,00 гривень.

ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, будучи впевненими у використанні вказаного автомобіля військовослужбовцями підрозділів сил оборони України, оскільки він мав відповідне маскувальне забарвлення,з метою перешкоджання їх діяльності, приблизно о 02 год. 38 хв. 16.12.2024, перебуваючи поблизу колісного транспортного засобу марки «Isuzu» модель «D-MAX» з н.з. « НОМЕР_5 » зеленого кольору, що знаходився поруч з житловим будинком за адресою: м. Харків, вул. Мохнацька, буд. 79/1, ОСОБА_8 облив частиною об`єму попередньо придбаної, запальної суміші, капот та лобове скло, вказаного автомобіля, після чого о 02:39 год. за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування приладу, здійснив підпал автомобіля, а в момент вчинення вказаних дій ОСОБА_6 здійснював відеофіксацію спільних протиправних дій та палаючого автомобіля на мобільний телефон марки «Tecno» модель «Spark 20c» IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_8 для того, щоб в подальшому разом з ОСОБА_8 в якості підтвердження виконання завдання, відправити відео користувачу загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram», невстановленій особі, що пропонувала вчинити підпал військових автомобілів за винагороду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колісний транспортний засіб марки «Isuzu» модель «D-MAX» з н.з. « НОМЕР_5 » зеленого кольору, використовується у службовій діяльності військовослужбовцем військової частини НОМЕР_8 для виконання службових завдань.

Згідно висновку про причину пожежі ДСНС України у Харківській області від 16.12.2024 технічною (безпосередньою) причиною пожежі в автомобілі марки «Isuzu» модель «D-MAX» з н.з. « НОМЕР_5 » зеленого кольору є потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючій матеріал.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалуза попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України 17.12.2024 року о 20 годині 28 хвилинза адресою: АДРЕСА_3 .

18.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

07.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2024 року по справі № 644/11187/24, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 18 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали від 20.12.2024 по справі № 644/11187/24,та зазначено, що строк дії ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2024, встановлено до 14 лютого 2025 року включно, початок строку тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затриманняОСОБА_6 , тобто з 17.12.2024.

Слідчим зазначено, що наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та його завершити до вказаного строку дії запобіжного заходу неможливо.

Постановою керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова від 10.02.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 від 11.12.2024 року за підозрою ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України продовжено до 18.03.2025 року.

У разі необхідності строк тримання особи під вартою може бути продовжений за клопотанням прокурора або слідчого за погодженням з прокурором в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

На теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 20.12.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В клопотанні зазначено про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у кримінальних правопорушень, в якому він підозрюється; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, джерела доходів, нерухомого майна, постійного місця проживання, оскільки останній постійно його змінює; спосіб вчинення злочину, тобто вчинив умисно, з корисливих мотивів, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для територіальної громади та суспільства.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків свідчить той факт, що ОСОБА_6 маючи можливість вільно пересуватись, знаючи анкетні дані свідків, їх місце проживання, зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_9 .

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать те, що ОСОБА_6 , будучи офіційно не працевлаштованою особою, вчинив вищевказані злочини з корисливих мотивів, а тому перебуваючи на волі, не маючи офіційного джерела доходів, ОСОБА_6 зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, за вчинення яких можливе покарання у вигляді позбавлення волі строком до від п`яти до десяти років та у разі визнання його винним та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі може викликати загрозу його втечі, у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням свободи та перебуваючи на волі, він може здійснити спробу переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 18.02.2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надалось можливим, у зв`язку з не завершенням проведення експертиз, які перебувають на виконанні експертів та не завершенням негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженню.

Для завершення досудового розслідування необхідно здійснити наступні слідчі/процесуальні дії: отримати висновки експертів; розсекретити матеріали отримані в ході проведення негласних слідчих дій в порядку ч. 1 ст. 264 КПК України; допитати свідків у вказаному кримінальному провадженні; виконати з підозрюваними вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведених вищевказаних процесуальних дій є додатковими доказами вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні. Прокурором зазначено, що підозра є обґрунтованою, про наявність ризиків свідчить поведінка підозрюваного, який може переховуватись від слідчого, прокурора та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши додані до клопотання документи, суд вважає підозру у вчиненні інкримінованому ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України обґрунтованою, а клопотання про продовження у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001747 від 11.12.2024 року у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалуза попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 фактично затримано 17.12.2024 року о 20 годині 28 хвилинв порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Харків, вул. Михайла Комарова, 1.

18.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

07.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання про продовження запобіжного заходу вручено підозрюваному та захиснику 07.02.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2024 року по справі № 644/11187/24, з урахуванням ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.12.2024 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 14 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Таким чином, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, була врахована судом при обранні йомузапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова від 10.02.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 від 11.12.2024 року за підозрою ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України продовжено на три місяці до 18.03.2025 року.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені вище та долучені до клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені слідчим ризики були встановлені ухвалою слідчого судді та на даний час, суд вважає, не перестали існувати.

Суд враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, отже усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, підозрюваний може переховуватися від слідчого, прокурора та суду.

Суд також враховує, що у підозрюваний не має офіційного працевлаштування, а тому може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити підозрюваному повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від слідчого, прокурора та суду.

З метою забезпечення гарантування присутності підозрюваного ОСОБА_6 під час подальшого судового провадження, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи зазначені в клопотанні слідчого та підтримані прокурором про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу продовжують існувати є обґрунтованими, а тому заявлене слідчим клопотання про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи слідчого про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати - є обґрунтованими, а тому клопотання слідчого про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України в межах строкудосудового розслідування продовженого керівником Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова.

Даний запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183 ч.3, 193, 194, 196, 197,199, 206, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001747 від 11.12.2024 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України продовжити до 17 березня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, захиснику для відома.

Копію ухвали направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 12.02.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1