Справа № 643/2332/16-к
Провадження № 1-в/191/83/25
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 09.12.2024, яким він засуджений за ч.2 ст.185КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2024, остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Початок строку відбування покарання рахувати з 09.12.2024. Зараховано в строк відбування покарання час його тримання під вартою та строк відбутого покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2024 з 05.10.2023 по 09.12.2024 включно.

Вирок набрав законної сили 09.01.2025.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 04.01.2016 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 4028,00 грн.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 2 місяців арешту.На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 04.01.2024, остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 6 років позбавлення волі. В строк відбуття остаточного покарання, призначеного за цим вироком, зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 04.01.2024, за правилами, передбаченими в ст..72 КК України. Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок набрав законної сили 27.04.2024.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 31.07.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 04.01.2024ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, остаточне покарання призначено за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду від 21.09.2023 у виді позбавлення волі на строк 6 років. Обрано до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахується з 04.01.2024.

Вирок набрав законної сили 06.02.2024.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 30.09.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, потворно, вчинене в умовах воєнного стану, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 10200,66 грн.

Вироком Добропільського міськрайонного суду від 21.09.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду від 16.07.2021, остаточно визначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання, тобто з 05.10.2023. До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирався..

Вирок набрав законної сили 24.10.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 01.05.2021, 03.08.2021, 26.08.2021 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 245,85 грн., 283,97 грн., 294,91 грн. відповідно.

Вироком Добропільського міськрайонного суду від 16.07.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог ст..72 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Донецького апеляційного суду від 17.08.2020 у вигляді 2 місяців позбавлення волі та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обрався. Початок строку відбуття покарання обчислюється з дати приведення даного вироку до виконання.

Вирок набрав законної сили 17.08.2021.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 20.10.2020, 23.03.2021, 05.04.2021, 06.04.2021, 08.04.2021, 08.04.2021, 09.04.2021 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 1440,80 грн., 481,80 грн., 1440,80 грн., 264,60 грн., 450,00 грн., 235,00 грн., 290,00 грн., відповідно.

Вироком Донецького апеляційного суду від 17.08.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 13.03.2020 та вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 23.09.2019, остаточно призначено покарання у виді 4 місяців арешту. У строк покарання зараховано покарання, відбуте повністю за вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 23.09.2019.

Вирок набрав законної сили 17.08.2020.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 наприкінці липня 2019 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1875,46 грн.

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 23.09.2019ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту.

Вирок набрав законної сили 25.10.2019.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 30.05.2019 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 886,35 грн.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2016 встановлений на рівні 1378,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2016 році становив 689,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2016 складали 1378,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2019 встановлений на рівні 1921,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2019 році становив 960,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2019 складали 1921,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2020 встановлений на рівні 2102,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2020 році становив 1051,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2020 складали 2102,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 встановлений на рівні 2270,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2021 році становив 1135,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2021 складали 2270,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2648,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1324,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складали 2648,00 грн.

За вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 09.12.2024 та вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 04.01.2024 стосовно ОСОБА_4 суми крадіжок, вчинених засудженим, перевищують визначений законодавством мінімум за ч.4 ст.185 КК України, а тому вони не підпадають під дію Закону України № 3886-IX.

При цьому, за вироком Добропільського міськрайоного суду від 21.09.2023 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України та вироком Добропільського міськрайонного суду від 16.07.2021 стосовно ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України сума крадіжок за всіма епізодами становить менше визначеного законодавством мінімуму, а тому вказані діянні перестали бути кримінально каранними.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Добропільського міськрайонного суду від 21.09.2023, яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, та вироком Добропільського міськрайонного суду від 16.07.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, виключивши з вироку Олександрівського районного суду Донецької області від 04.01.2024 посилання на ч.1 ст.71 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Добропільського міськрайонного суду від 16.07.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Добропільського міськрайонного суду від 21.09.2023, яким він засуджений за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 04.01.2024 у відповідність до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 та вважати ОСОБА_4 засудженим за вказаним вироком за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1