БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/2128/24
Провадження №1-кп/497/59/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000486 від 29.08.2024року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград Одеської області, зі слів має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ст.185ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2024 року приблизно 16:00 години (більш точний час не встановлений) в м.Болград Одеської області, обвинувачений ОСОБА_5 , опинившись у стані алкогольного сп`яніння в районі перехрестя вулиць Олександра Калова та Училищна, біля лавки, на якій у стані алкогольного сп`яніння спав потерпілий ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, реалізуючи свій намір, що в нього раптово виник в той момент, коли він побачив потерпілого, таємно викрав майно потерпілого з корисливих мотивів з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, підійшов до ОСОБА_4 , і шляхом вільного доступу викрав з його поясної сумки майно, а саме, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С» моделі 23108RN04Y, вартістю 4035 гривень в умовах воєнного стану.

Так, у зв`язку зі збройною військовою агресією РФ проти Держави Україна та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, в Україні введено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022р. строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений Указами Президента України, що були затверджені відповідними Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», останній раз до 10.05.2024р.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав в повному обсязі та підтвердив суду обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що він наразі проживає у с.Криничне, працює пастухом, але на день крадіжки не мав роботи, а тому не мав грошей і не мав на що придбати поїсти. Дату він не пам`ятає це було вдень, приблизно 15-16 числа місяця, жовтень, або приблизно в середині літа 2024р. Він вийшов з дому і вирішив піти до лікарні за водою до бювету. І побачив там потерпілого свого сусіда, який сидів на лавці і він, обвинувачений, присів поряд, поздоровкався, вони поговорили, потім потерпілий заснув. Він, обвинувачений, був трохи випивший. Потім почув, що в потерпілого в сумці задзвонив телефон і витягнув його подивитися та вирішив забрати, оскільки подумав, що його все одно хтось забере; в нього, обвинуваченого, не було свого телефону, однак, оскільки йому потрібні були кошти - він пішов і відразу ж продав телефон за 1500грн. мінялам приблизно через годину - півтори. На ці гроші купив їсти та випити і пішов додому. Потім до нього приходив потерпілий і птався за телефон, однак він, обвинувачений, спочатку не зізнався, що то він забрав телефон, а потерпілий звернувся до поліції, яка телефон знайшла і повернула потерпілому. Він, обвинувачений, потім зізнався але було пізно. Сім-картку він зняв та зламав. Нову карку потерпілому ще не купив. Він, обвинувачений, просив в потерпілого пробачення і потерпілий його пробачив. Він не має наміру більше брати чужі речі, тому просить не призначати суворого стягнення. Досі не розуміє, навіщо він вчинив цю крадіжку, на його думку через те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння і йому терміново потрібні були кошти, але усвідомлює усю ступінь вини, розкаюється, просить в потерпілого вибачення, відразу розказав працівникам поліції, викрадений мобільний. Просить суворо не карати, адже він раніше не вчиняв правопорушень цей раз вперше, він вже кілька разів просив пробачення в потерпілого і він його пробачив. Крім того, він, обвинувачений, вже влаштувався на роботу, і тепер має змогу відшкодувати шкоду, завдану потерпілому у виді пошкодженої сім-картки та виплатити інші процесуальні витрати.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що точно пам`ятає, що то був день ВДВ 02 серпня оскільки він сам був вдв-шником, тому й відсвяткував це в той день ще до обіду, та не розрахував сили і приліг на лавочку на свіжому повітрі ненадовго, бо відчув запаморочення, та прикрив очі. Проте, він не спав, і побачив, як обвинувачений ОСОБА_5 його сусід витягнув в нього з сумки смартфон і пішов в бік свого дому. Тому, невдовзі піднявшись пішов за обвинуваченим, і в нього вдома спитав де він подів смартфон, але обвинувачений йому відповів, що телефон не брав. Тому він, потерпілий, був змушений звернутися до працівників поліції, які від обвинуваченого дізналися, що він дійсно вкрав в нього, потерпілого, телефона і продав мінялам4; в них в мінял працівники поліції й знайшли телефон та повернули йому, потерпілому. До обвинуваченого він, потерпілий, претензій не має, адже телефон йому був опісля повернутий. Телефон був новий, оскільки йому його подарувала невістка, яка приїжджала з-за кордону ненадовго і придбала його в м.Ізмаїл в нього зберіглися на нього всі документи. Просив не призначати обвинуваченому занадто суворого покарання, залишає на розсуд суду, але без позбавлення волі, оскільки він, обвинувачений, загалом непогана людина, вже просив вибачення в нього, потерпілого, і він, потерпілий, не тримає на нього образи, примирився з ним, адже вони є сусідами.

Від допиту свідків прокурор відмовився, пояснивши, що оскільки обвинувачений вину свою визнав в повному обсязі і його пояснення узгоджуються з іншими доказами і поясненнями потерпілого у допиту свідків потреба відсутня.

Крім того, прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану доведена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ст.185ч.4 КК України, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання, а саме:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 29.08.2024р.; рапорт про надходження повідомлення на службу 102 від ОСОБА_4 про крадіжку телефона, протокол прийняття заяви від потерпілого про скоєння злочину від 29.08.2024р.; протокол огляду місця події від 29.08.2024р. з фототаблицею перехрестя вул.Училищна та О.Калова в м.Болград Одеської області; заяву та постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим; протокол добровільної видачі у присутності понятих викраденого телефона та протокол огляду викраденого предмету мобільного телефону Нсяомі Редмі-13С, від 29.08.2024р. з фототаблицею; постанова про визнання телефону речовим доказом, розписка ОСОБА_4 про отримання на зберігання майна речового доказу телефону від 30.08.2024р., постанова про призначення товарознавчої експертизи та висновок експерта про вартість викраденого майна вказаного мобільного телефона 4035гн.; протокол слідчого експерименту з фототаблицею, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 добровільно і докладно розказав і показав у присутності понятих як він викрадав телефон потерпілого і ці покази збігаються з його поясненнями суду та іншими наданими прокурором і дослідженими судом вищевказаними доказами. Також прокурором надані суду характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_5 характеризується як особа, що зловживає алкогольними напоями, влаштовує конфліктні ситуації з мешканцями м.Болград, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Письмові докази, що були зібрані в ході досудового розслідування, надані прокурором досліджені в ході судового засідання судом та долучені до матеріалів судової справи є належними, допустимими, і щодо яких не надходило клопотань від учасників судового засідання про визнання їх неналежними і недопустимими.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті 185ч.4 КК України, за якою ОСОБА_5 обвинувачується і якою кваліфіковані його дії у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та вважаючи можливим застосування стосовно обвинуваченого дію ст.ст.75,76 КК України, з призначенням 2-х років випробувального строку враховуючи, що є обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутні такі, що обтяжують відповідальність обвинуваченого.

Обвинувачений просив не призначати надто суворого покарання, стверджуючи, що має намір виправитися і не скоювати більше правопорушень, та, стверджуючи, що вину визнає, бо дійсно винний, погодився з думкою прокурора щодо виду і міри покарання. Захисник погодився з думкою свого підзахисного щодо наявності вини в його діях, просив не призначати покарання у виді позбавлення волі; потерпілий погодився з думкою прокурора щодо виду й міри покарання обвинуваченому.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, потерпілого, прокурора, оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду письмовими доказами, що були досліджені судом в ході судового розгляду та які повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного злочину доведена в повному обсязі вищезазначеними, а також іншими доказами, що надані суду, були досліджені в ході судового засідання, а тому суд визнає кваліфікацію дій обвинуваченого правильно за ч.4ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_5 винним у скоєнні вищевказаного злочину, суд, при визначенні виду й міри покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра, має місце проживання, стверджує, що періодично має роботу та дохід, і це твердження нічим не спростоване; також суд враховує те, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, стверджує, що збитки йому відшкодовано шляхом повернення викраденого майна та що обвинувачений вибачився; також суд враховує те, що обвинувачений добровільно надав пояснення в ході досудового розслідування і в суді щодо обставин та способу скоєння злочинів, тобто, співпрацював зі слідством та стверджує, що розкаюється у скоєному.

Крім того, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України визнання обвинуваченим вини, його співпрацю з органами розслідування у розкритті та фіксуванні обставин кримінального правопорушення, а також те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, що передбачена ст.67 КК України що обтяжує покарання суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, на чому наполягав сам обвинувачений, стверджуючи, що саме у стані алкогольного сп`яніння скоїв крадіжку, оскільки досі не розуміє, навіщо він це вчинив.

Також суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації, згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів та з середнім рівнем небезпеки для суспільства.

За наслідками встановлених фактів та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в межах санкції інкримінованої йому статті 185ч.4 КК України у виді позбавлення волі, оскільки більш м`яке покарання не відповідатиме обставинам скоєння злочину, особі обвинуваченого, ступеню його вини, наслідкам від його дій, та й не передбачено санкцією цієї статті КК України.

Проте, з врахуванням усіх встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, розміру вартості викраденого майна та наслідків від злочину, повернення і добровільну видачу викраденого майна, ставлення самого обвинуваченого до скоєного визнання вини та розкаяння, добровільну співпрацю з органами досудового розслідування в розкритті злочину, наявність пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому є обґрунтовані підстави для призначення йому покарання у виді позбавлення волі, але з застосуванням дії статей 75 і 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання, та призначенням йому випробувального строку з умовою виповнення ним покладених на нього судом обов`язків.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1135,92грн. вартості експертного дослідження, що здійснювалося Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України (згідно довідки про витрати вказаною експертизу за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, а саме, оскільки як потерпілий у заяві та обвинувачений у судовому засіданні повідомили, що викрадене майно повернуто потерпілому, вважати речові докази повернутими потерпілому після набрання даним вироком законної сили.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185ч.4,75,76ч.1п.1,2,ч.3п.2,ч.4 КК України, 100, 369 ч.1, 373ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185ч.4 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76ч.1п.1,2,ч.3п.2 України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_5 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи судовим експертом в розмірі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень (на рахунок UA0015660, отримувач - ГУК в Одеській області/м.Болград, , банк - Казначейство України (ЕАП), код банку -899998, код класифікації доходів бюджету -24060300).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С» моделі 23108RN04Y вартістю 4035 гривень вважати повернутим потерпілому після набрання даним вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1