Справа № 541/479/25
№ провадження 1-кп/541/144/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000019 від 19.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, холостого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення ст. ст. 7, 12,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, через мережу Інтернет, використовуючи власний мобільний телефон марки «HMD» моделі «Рlus+», за допомогою месенджера «Теlegram», замовив через Telegram-канал «Рікшоп» у невстановленої особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР. Після цього, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з невстановленою особою, перерахував на не встановлений досудовим розслідуванням рахунок банківської картки грошові кошти за придбання вказаної психотропної речовини.

Після цього, в січні 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, фактично придбав без мети збуту вказану особливо небезпечну психотропну речовину шляхом відшукання відповідної закладки (координати, якої отримав через Telegram-канал від невстановленої особи) на території ландшафтного парку «Березовий гай» ПрАТ «Миргородкурорт» що у м. Миргород Полтавської області та зберігав її при собі у внутрішній кишені своєї куртки.

19 січня 2025 року близько 13 год 52 хв, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Гоголя в м. Миргород Полтавської області, поблизу магазину «Подорожник» та зберігаючи при собі психотропну речовину у внутрішній кишені своєї куртки був зупинений працівниками поліції та згідно ч. 1 ст. 175-1 КУпАП був затриманий, а також доставлений до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Цього ж дня у період часу з 14 год 56 хв по 15 год 18 хв під час проведення огляду місця події в приміщенні кімнати слідчих дій Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції полімерний прозорий зип-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в якій відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/117-25/1835- НЗПРАП від 23.01.2025, міститься РVР, який віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 1,225 г, та пристрій який складається з скляної лампи, металевої трубки та полімерної кришки, на внутрішній поверхні якого, відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/117-25/1834-НЗПРАП від 23.01.2025, є нашарування темно-коричневого кольору, яке містить РVР, масою 0,048 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину - РVР, масою 1,273 г.

Згідно ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку №2, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, РVР віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Cвоїми умисними та протиправними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

31 січня 2025 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність укладення угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до нетяжкого злочину, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., що буде достатньою мірою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Питання процесуальних витрат вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2025 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.01.2025 року покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 ( сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 4775 ( чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Речові докази: зип-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить PVP масою 1,225 г; пристрій для вживання, який складається з скляної лампи, металевої трубки та полімерної кришки, з нашаруванням PVP масою 0,048 г, які знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1