Справа № 761/2680/24
Провадження № 1-кп/761/2671/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002385 від 28 листопада 2023 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002385 від 28 листопада 2023 року.

Прокурор ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу останньому не вбачається, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 . Заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Своє клопотання захисник ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що прокурором не доведено наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просила врахувати, стан здоров`я ОСОБА_3 , який значно погіршився за час його утримання в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор». Також зазначила, що ОСОБА_3 має можливість офіційно працевлаштуватись у разі зміни йому запобіжного заходу. Також просила врахувати міцність його соціальних зв`язків та запевнила, що ОСОБА_3 не збирається ухилятись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначивши, що відсутні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Заслухавши сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_3 такий захід забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою.

При цьому, судом враховується, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Враховуються зокрема й ті обставини, що обвинувачений, реально може здійснити вплив на свідків в даному провадженні, з метою зміни останніми показань, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, ОСОБА_3 на даний час на законних підставах утримується під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" у зв`язку з тим, що, на переконання суду, продовжують існувати реальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може здійснити спробу переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

В той же час судом враховано, що наявність місця реєстрації та постійного місця проживання у обвинуваченого ОСОБА_3 та наявність у нього міцних соціальних зв`язків, не може в повній мірі бути стримуючим фактором в запобіганні вищевказаним ризикам.

При цьому доводи захисника в судовому засіданні щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на непов`язаний з триманням під вартою не спростовують вищенаведених висновків суду.

Вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків її неправомірної процесуальної поведінки та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Водночас, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому суд враховує, що захисником ОСОБА_5 не наведені нові суттєві обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які б свідчили про суттєве зменшення чи зникнення раніше встановлених ризиків. Крім цього, вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, судом враховується той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, тому, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави для останнього.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1