Провадження №11-кп/801/504/2025
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 березня 2025 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2025 року,

установив:

Оскаржуваною ухвалою виключено з обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачення за епізодом від 08.06.2024 на суму 1682,17 гривень за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Виключено з обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачення за епізодом від 08.06.2024 на суму 1268,27 гривень за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено 09 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446, на 21.03.2025 в 16 годині 30 хвилин в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі судового засідання № 32. Судовий розгляд кримінального провадження ухвалено здійснювати одноособово.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, прокурор подала апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за епізодами від 08.06.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ознайомившись із змістом апеляційної скарги приходжу до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою.

Так, відповідно вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Разом із тим, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. При цьому право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином чи такою мірою, що саму суть права буде зведено нанівець.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Положеннями ст.398 і ст.399 КПК України регламентовано дії судді-доповідача в процесі вирішення питання про прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції та визначено підстави для постановлення ухвал про відкриття апеляційного провадження, залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.

Зокрема, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (ч.4 ст.399 КПК), а згідно положень ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи зміст поданої апеляційної скарги, зокрема підстави та предмет оскарження, у контексті наведених вище положень кримінального процесуального законодавства, приходжу до висновку, що оскаржуване прокурором судове рішення не є таким, що передбачене нормою ст. 392 КПК України, у зв`язку з чим відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.392, ч. 4 ст. 399 КПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2025 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та додатками до неї повернути прокурору, як особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1