Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 296/5301/24
Провадження № 1-кс/935/121/25
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відвід слідчого судді Щербаченко І.В. в справі № 296/5301/24,

УСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід судді Щербаченко І.В. в справі № 296/5301/24 розподілено судді Василенку Р.О.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99тавід 14 липня 2021 року№ 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно до ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Конституції України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Згідно з ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст.14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, за змістом ст.12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Також, ч.1ст.29 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Таким чином, згідно з нормами Конституції України, КПК України органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Варто зауважити, що передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.

Крім того, слід зазначити, що обмеженням у доступі до правосуддя вважається відмова у прийнятті заяв, скарг, клопотань, оформлених згідно з чинним законодавством. Однак, повернення заяв через їх невідповідність встановленим вимогам не є порушенням такого права.

Процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

До того ж до прийняття заяви до розгляду слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень Конституції України(ч. 5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92), КПК України, Законів України "Про судоустрій і статус суддів" (ст.12), "Про забезпечення функціонування української мови як державної" (ст.1, ч.6 ст.13, частин 1, 2 ст.14), документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль на стадії досудового розслідування, мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Аналогічну позицію висловлено Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 19.09.2022 (справа №521/12324/18).

Як вбачається з матеріалів справи, заява від імені ОСОБА_1 про відвід слідчого судді Щербаченко І.В. у справі №296/5301/24, складена іноземною російською мовою, а не державною - українською мовою, що надало б суду можливість зрозуміти її зміст та перевірити на відповідність вимогам КПК.

Крім того заява від імені ОСОБА_1 надіслана 15.03.2025 року в електронному вигляді на електронну пошту суду у виді листа. Проте заява про відвід судді та долучені до листа вкладення не містять відомостей про накладення електронного цифрового підпису автора, що є перешкодою для ідентифікації особи, яка її подала.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до п. 12, п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Тобто електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.

Так до електронного листа від 15.03.2025 року, що за змістом є заявою про відвід долучено вкладення, що містить файл з підписом ОСОБА_1 з назвою «Заварзин п.doc.(1).sig», яке з огляду на розширення назви файлу неможливо відкрити для перевірки відповідності змісту підписаного файлу до змісту надісланої заяви.

При цьому відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого підпису від 17.03.2025 року долучений до листа файл з назвою «Заварзин п.doc.(1).sig» підписано ОСОБА_1 27.11.2024 року о 20 год. 20 хв., що з огляду на підставу, час та спосіб звернення до Коростишівського районного суду не вказує на відповідність доданого файлу із підписом до змісту електронного листа від 15.03.2025 року із заявою про відвід слідчого судді Щербаченко І.В. в справі № 296/5301/24.

Таким чином заява про відвід судді Щербаченко І.В. в справі № 296/5301/24 надіслала від імені ОСОБА_1 15.03.2025 року викладена іноземною мовою (російською) за відсутності належного перекладу на державну - українську мову, а також така заява не підписана електронним підписом автора, тому слідчий суддя дійшов до висновку про її поверненняособі, яка її подала.

При цьому суд роз`яснює ОСОБА_1 , що повернення заяви не позбавляє його права повторно звернутися до суду з відповідною заявою, оформленою відповідно до чинного законодавства України.

На підставі викладеного вище і керуючись ст.7, 9, 80,81 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід слідчого судді Щербаченко І.В. в справі № 296/5301/24, повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО