провадження № 1-кп/361/822/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

потерпілих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_8 про припинення його повноважень захисника обвинуваченого ОСОБА_18 у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, п. 1, 5,12 ч. 2 ст. 115 ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 258 КК України, ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України ; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 408 КК України, ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_26 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 408 КК України, ОСОБА_27 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В Броварському міськрайонному суді Київської області на стадії підготовчого провадження перебуває обвинувальний акт з відповідними додатками по вказаному кримінальному провадженню.

На підставі ухвали суду від 22.01.2025 Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги обвинуваченому ОСОБА_18 , відповідно до доручення від 07.02.2025 № 004-100000598 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, призначено адвоката ОСОБА_8 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 13.12.2011 № 4764).

10.02.2025 захисник ОСОБА_8 подав до суду клопотання, в якому просить припинити його повноваження захисника ОСОБА_18 у даній справі посилаючись на те, що у даній справі одним із обвинувачених є ОСОБА_19 , захисником якого на даний час є адвокат ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні, яке наразі перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва (головуючий суддя ОСОБА_28 ). Дана обставина є конфліктом інтересів обох підзахисних : ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , що є неприпустимим, так як відповідно до ст. 9 Правил адвокатської етики адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу. Вказаного письмового погодження у захисника з клієнтами немає та не буде, що і стало підставою для звернення з цим клопотанням.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 заявлене клопотання підтримав з посиланням на викладені в клопотанні обставини та зазначив, що конфлікт інтересів може виникнути під час розгляду кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотань захисника ОСОБА_8 заперечив, посилаючись на його необґрунтованість, зазначені адвокатом ОСОБА_8 справи не пов`язані між собою та захисником не зазначено, в чому саме полягає конфлікт інтересів його підзахисних.

Прокурор ОСОБА_6 вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, так як відсутні правові підстави, жодних конкретних обставин щодо наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів адвокат ОСОБА_8 не назвав, обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_18 не являється обвинуваченим в тій справі, на яку посилається захисник, а у разі наявності конфлікту інтересів адвокат не мав права брати доручення на надання безоплатної допомоги, при цьому суд не наділений повноваженнями припиняти повноваження захисника обвинуваченого, отже відсутні визначені законодавством України підстави для задоволення заявленого клопотання.

Потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтримали позицію прокурорів, а потерпілий ОСОБА_15 при вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 при вирішення даного клопотання поклалися на розсуд суду.

Адвокат ОСОБА_13 вважає, що заявлене адвокатом ОСОБА_8 клопотання підлягає задоволенню, так як питання чи є в даному випадку конфлікт інтересів вирішує сам адвокат, отже суд має задовольнити клопотання та направити ухвалу до центру з надання безоплатної правничої допомоги для призначення іншого адвоката для здійснення захисту обвинуваченого.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання та наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частиною третьою статті 63 Конституції України проголошено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Забезпечення обвинуваченому права на захист пунктом 5 частини другої статті 129 Конституції України проголошується одним із основних засад судочинства.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначаються обставини, за наявності яких адвокат не має права прийняти на себе функції захисту чи представництва особи у кримінальному провадженні, або йому може бути заявлено відвід. Зокрема, частиною першою статті 46 КПК України передбачено, що захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів. За законом, конфліктом інтересів є суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов'язками, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов'язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності (п. 8 ст. 1 закону).

Під категорією «конфлікт інтересів» варто розуміти дії, визначені частинами 2-4 статті 9 Правил адвокатської етики, серед яких: представлення або захист адвокатом одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими; а також за таких обставин надавати їм правову допомогу без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів; представлення, захист клієнта або надання йому правової допомоги, без письмової згоди клієнтів, якщо до цього він надавав правову допомогу, здійснював захист або представництво іншого клієнта, від якою він отримав конфіденційну інформацію, дотичну до інтересів нового клієнта: представлення, захист клієнта чи надання йому правової допомоги, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката.

Зазначений у статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" принцип уникнення конфлікту інтересів при здійсненні адвокатської діяльності також закріплений в Хартії основоположних принципів діяльності європейських адвокатів та в Кодексі поведінки Європейських адвокатів, який було прийнято на пленарній сесії Ради адвокатських об`єднань та спілок адвокатів Європи 28 жовтня 1988 року (Україна є державою - спостерігачем Ради адвокатських об`єднань Європи), відповідно до яких:

- адвокат не може консультувати, представляти або діяти від імені двох або більше клієнтів у тій самій справі, якщо існує конфлікт або значний ризик конфлікту між інтересами цих клієнтів;

- адвокат має припинити представляти обох або всіх клієнтів, про яких йдеться, якщо виникає конфлікт інтересів між цими клієнтами і також якщо наявний ризик порушення принципу конфіденційності щодо інформації, довіреної адвокатові, або якщо це може зашкодити незалежності адвоката;

- адвокат повинен також утриматися від представлення нового клієнта, якщо існує ризик порушення конфіденційності інформації, довіреної адвокатові попереднім клієнтом або якщо знання адвокатом справи колишнього клієнта надасть новому клієнтові неправомірну перевагу.

Тобто, вирішуючи питання про можливість взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, адвокат повинен впевнитися, що така його діяльність не призведе до конфлікту інтересів його нового клієнта з інтересами особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу. Адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об'єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв'язаний угодою про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового клієнта і того, якому він вже надавав допомогу, призведе до виникнення суперечності інтересів.

Водночас підстави та порядок припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги чітко визначені в ст. 23 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», згідно положень якої надання безоплатної вторинної правничої допомоги припиняється за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги, а копія рішення центру з надання безоплатної правничої допомоги про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги надсилається слідчому, дізнавачу, прокурору, слідчому судді чи суду.

Отже, прийняття рішення про припинення безоплатної вторинної правової допомоги належить до дискреційних повноважень центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, тому суд погоджується з доводами прокурора щодо відсутності у суду, який згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, повноважень припиняти повноваження захисника.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 про припинення його повноважень захисника обвинуваченого ОСОБА_18 .

Водночас суд наголошує, що єдиним законодавчо закріпленим механізмом припинення судом участі захисника у кримінальному провадженні є його відвід в порядку ст.ст. 78-81 КПК України, підставою для якого може бути тільки установлений факт конфлікту інтересів, а не загроза його виникнення, при цьому твердження про конфлікт інтересів має бути конкретизоване і обґрунтоване посиланнями на відповідні факти, що вказують на наявність суттєвих дійсних та реальних протиріч на момент вирішення заяви про відвід.

Керуючись статтями 45-52, 314, 369-372, 376 КПК України, ст. 23 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про припинення його повноважень захисника обвинуваченого ОСОБА_18 у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3