н/п 1-кс/490/834/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

11 лютого 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором,про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підгородна, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-05.10.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, із застосуванням ч.1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюз визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб до підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0001472 від 12.11.2024.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану. Так, 12.11.2024, у ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення», а саме кабелю ОКТ-Д/1,0/П-4Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-4, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 97. Встановлено, що 12.11.2024 в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год 40 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебували у дворі будинку за адресою: м. Миколаїв, проспект Центральний, 97, де діючи умисно, таємно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи що їх дії є непомітними для оточуючих, викрали належні ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення» товарно-матеріальні цінності, а саме - кабель «ОКТ-Д/1,0/П-4Е1-0,36Ф3,5/0,22Н18-4», загальною довжиною 999 метрів, який знаходився у дворі будинку.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0001472 від 12.11.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

12.11.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.11.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

15.11.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 гривень, строком до 10.01.2025 включно.

Постановою прокурора від 06.01.2025 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, до трьох місяців, тобто до 13.02.2025 року включно.

08.01.2025 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 гривень, строком до 13.02.2025 включно.

11.02.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні 0001472 від 12.11.2024 продовжено до п`яти місяців, а саме до 13.04.2025 року включно.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене слідчим клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом заяви ОСОБА_8 від 12.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 12.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 12.11.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 12.11.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_11 , від 12.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 12.11.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 , від 12.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; довідкою про вартість викраденого майна ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення»; протоколом огляду місця події від 12.11.2024; протоколами затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 12.11.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не працює, раніше судимий за аналогічні злочини.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти власності. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (вчинення кримінального правопорушення проти власності), раніше судимий, його майновий стан (не працює), а також стан здоров`я (відсутність тяжких хвороб), та ризики зазначені судом, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому слідчий суддя приходить до висновкупро необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.11.2024 року.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить починаючи з моменту проголошення ухвали з 11 лютого 2025 року до 11 квітня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120(сто двадцять одна тисяча сто двадцять ) гривень00 копійок.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок підозрюваний звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду, прокурора або слідчого, в провадженні якого перебуватиме вказане кримінальне провадження, за викликом;

- не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваними, експертами в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1