Справа № 541/4248/24
№ провадження 1-кп/541/382/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 23.09.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород, Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2024 року близько 21 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп?яніння, на березі річки Хорол, неподалік Дитячо - юнацької спортивної школи, розташованої за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 157, побачив компанію дітей, поблизу яких лежав велосипед червоного кольору марки «Formula Spider». У цей час у ОСОБА_6 виник умисел на викрадення вищевказаного велосипеду.

Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, підійшов до групи малолітніх та, незважаючи на заборону малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито заволодів, належним йому велосипедом марки «Formula Spider» з діаметром коліс 26 вартість якого становить 2099 грн.

67 коп., погрожуючи при цьому фізичною розправою останньому.

ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення поїхав на вищевказаному велосипеді та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна до кінця та заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у розмірі 2099 гривень 67 копійок.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, що введений у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжений Указами Президента України в подальшому.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючою ознакою скоєного.

Вказані дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стан.

Провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалою від 26 грудня 2024 року було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

26 грудня 2024 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, при цьому обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних в угоді кримінальних правопорушень.

Також, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, потерпілою стороною надано згоду на укладення угоди, а також враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, наявність кількох пом`якшуючих обставин (щире каяття, відшкодування завданого збитку), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 , за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_6 , на призначення запропонованого виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , узгоджену в угоді міру покарання.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості, зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вони не мають, надали письмову згоду на укладення угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за викладених в обвинувальних актах обставин, просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував, зазначив, що під час укладення даної угоди обвинуваченому були роз`яснені його права та обов`язки.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 69 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Ухвалою слідчого судді Миргородського районного суду Полтавської області від 30.09.2024 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Миргородського районного суду Полтавської області від 11.10.2024 відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді цілодового домашнього арешту на тримання під вартою.

Суд вважає, що ризики, пердбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , не зникли, тому до набрання вироком законної сили існують підстави для залишення щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з дня її затримання, тобто з 11 жовтня 2024 року.

Матеріальна шкода в розмірі 2099 грн. 67 коп., завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 1 591,80 грн відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 грудня 2024 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника адвоката ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання 11 жовтня 2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2024 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання під вартою.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін перебування під цілодобовим домашнім арештом з 26 вересня 2024 по 10 жовтня 2024, з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1 591 гривня 80 копійок.

Речовий докази велосипед марки «Formula Spider» з діаметром коліс 26, який зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавські області повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст. 389-1 КК України.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:ОСОБА_1