Дата документу 26.12.2024 Справа № 335/9777/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/9777/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/764/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.201 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 26 грудня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів, громадянина України, який одружений, має середню освіту, працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання захисника та змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 31 грудня 2024 року включно, зазначивши, що необхідно доставити підозрюваного за місцем проживання, де звільнити останнього з під варти та покласти на нього такі обов`язки: не залишати житло, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобового, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що тяжкість покарання не може слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, позиції потерпілого щодо відсутності претензій до підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження дії найсуворішого запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися та не виправдовують тримання особи під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 .

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, упередженою та необґрунтованою.

Вважає, що будь-які відомості про зменшення ризиків, наявність яких встановлено під час обрання та продовження запобіжного заходу підозрюваного, не наведено та не підтверджено. Нові обставини, передбачені ст.178 КПК України, клопотання також не містить.

Зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що в справі є ще один потерпілий, та те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Вказує, що слідчим суддею було змінено підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці, а саме до 31 грудня 2024 року, проте строк досудового розслідування в цьому провадженні спливає 23 листопада 2024 року.

Зауважує, що посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвали про те, що ця ухвала апеляційному оскарженню не підлягає є помилковим та спростовується постановою Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №335/9520/19.

Посилається на те, що підозрюваним вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено суворе покарання. Відомості щодо неможливості перебування останнього у СІЗО за станом здоров`я відсутні.

На думку прокурора, обраний до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та буде неефективним для запобігання встановлених ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що суд безпідставно змінив запобіжний захід підозрюваному, не надавши належної правової оцінки обставинам вчиненого кримінального правопорушення, які встановлено під час досудового розслідування, особі підозрюваного.

Згідно з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,. звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0001067 від 23 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

23 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

24 липня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 серпня 2024 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , в межах досудового розслідування, до 15 листопада 2024 року.

Сторона захисту просить суд змінити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронних засобів контролю та правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, унеможливлює всі ризики наведені органом досудового розслідування.

Вказує, що ОСОБА_6 має низку хронічних хвороб. Перебуває на обліку у невропатолога. Рекомендації надані лікарем при виписці передбачають регулярний прийом медикаментів, консультацію онколога, диспансерний облік у сімейного лікаря, на підтвердження чого надано копії медичних документів.

При прибутті до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_6 звернувся до медичної частини зі скаргами на напади панічної атаки, ускладнення дихання, біль в грудях. Окрім рекомендації робити дихальні вправи, медичної допомоги в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» не отримує. На підтвердження, чого надано суду відповідь в.о. начальника Філії ДКВС України в Запорізькій області.

Сімейний лікар, який протягом тривалого часу здійснює нагляд за станом здоров`я ОСОБА_6 , надав консультативний висновок від 20 вересня 2024 року, згідно з яким підозрюваному «рекомендовано уникати перебування у ізольованих, малих приміщеннях, що може спровокувати напад та привести до незворотних наслідків для фізичного та ментального здоров`я.

Ухвалою Запорозького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року зобов`язано ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» невідкладного надати ОСОБА_10 медичну допомогу.

ОСОБА_6 одружений, проживає разом з дружиною ОСОБА_11 в орендованій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . Подружжя очікувало дитину, станом на 19 липня 2024 року ОСОБА_12 перебувала на 4 тижні вагітності. Внаслідок подій, що сталися в ніч з 22 на 23 липня, ОСОБА_12 втратила дитину, на підтвердження чого надано відповідні медичні докази.

ОСОБА_6 має постійне місце роботи автослюсарем, на підтвердження надано цивільно-правовий договір з роботодавцем та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_13 . ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем мешкання, що підтверджується характеристиками, наданими сусідами. Він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненні інших кримінальних правопорушень не підозрюється.

Вважає, що хоча інкримінований злочин ОСОБА_6 належить до особливо тяжкого кримінального правопорушення, проте сама тяжкість правопорушення не є підставою для утримання підозрюваного в умовах ізоляції.

Крім того, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненні інших кримінальних правопорушень не підозрюється, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, зокрема після затримання з власної ініціативи показав місце де він сховав докази. Має низку хронічних хвороб, потребує диспансерного лікування, належного медичного догляду та лікарняного нагляду для підтримання свого здоров`я, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання та реєстрації, постійне місце роботи, позитивні характеристики.

Таким чином, відсутні жодні правові підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та просить суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронних засобів контролю, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, та унеможливлює всі ризики, наведені старшим слідчим

ОСОБА_14 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є мати підозрюваного, ОСОБА_15 , якою складена письмова вимога на проживання її сина - ОСОБА_6 у вказаній квартирі, у разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, запобіжний захід в виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам та не є явно непомірним.

У сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, а також за відсутності безумовних підстав для продовження виняткового запобіжного заходу, тримання під вартою, захисник - адвокат ОСОБА_8 просила змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням електронних засобів контролю та правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, яка викладена у постановах від 17 травня 2021 року (справа №335/9520/19) та від 28 березня 2019 року (справа №286/1695/18), в яких зазначено, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції. Тобто, сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч.1 ст.309 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання

Зміна запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

За результатами розгляду клопотання сторони захисту слідчим суддею прийнято рішення про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, з мотивів, які зазначені вище.

Як убачається з наданих матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюєтьс.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, критично ставиться до своїх дій, вибачився перед потерпілою стороною, після затримання з власної ініціативи показав місце де він сховав докази, одружений, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, в якому характеризується лише з позитивної сторони, має постійне місце роботи, стан здоров`я підозрюваного є незадовільним. Підозрюваний має певні хронічні хвороби, на підтвердження чого було надано відповідні докази, які досліджені судом.

Слідчим суддею в обґрунтування прийнятого рішення окрім іншого зазначено, що лише тяжкість можливого покарання не може слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, у потерпілих відсутні претензій до підозрюваного.

З урахуванням всіх обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що продовження дії найсуворішого запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися та не виправдовують тримання особи під вартою.

Приймаючи до уваги відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, стан здоров`я останнього є незадовільним, кримінальному провадженню останній не перешкоджає, свої процесуальні обов`язки виконує, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наявним ризикам.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість зміни запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

При розгляді апеляційної скарги, прокурор повідомив, що дані про те, що ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню, відсутні.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, за змістом цієї норми закону, строк дії вказаного запобіжного заходу встановлюється в межах строку досудового розслідування.

Як убачається із матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 вересня 2024 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню №0001067 від 23 липня 2024 року до чотирьох місяців, а саме до 23 листопада 2024 року. Тому, строк дії ухвали про зміну запобіжного заходу мав бути встановлений в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 листопада 2024 року включно, що слідчим суддею не враховано та строк дії ухвали встановлено до 31 грудня 2024 року, що значно виходить за межі строку досудового розслідування.

На викладене обґрунтовано вказав прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, вказана ухвала в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.ст.407-409 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Як встановлено при апеляційному розгляді, досудове розслідування в цьому провадженні вже закінчено та обвинувальний акт направлений до суду. 23 грудня 2024 року у підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 .

В подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання захисника та змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 31 грудня 2024 року включно, зазначивши, що необхідно доставити підозрюваного, за місцем проживання, де звільнити останнього з під варти та покласти на нього такі обов`язки: не залишати житло, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобового, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, змінити в частині строку дії ухвали, встановивши цей строк до 23 листопада 2024 року включно.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4