Справа № 946/161/25
Провадження № 1-кс/946/110/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У своєму клопотанні слідчий вказує, що відділенням № 2 слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 08.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2025 року в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, 263 км автомобільної дороги М-15 "Одеса-Рені" на КрП "Новосільське" виявлено громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якої виявлено та вилучено 23 полімерні згортки з кристалоподібною речовиною білого кольору зовні схожу на наркотичну речовину, загальною вагою близько 3 грам.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025 під № 0000036 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Ізмаїльською окружною прокуратурою Одеської області.

08.01.2025 проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Новосільське, 263 км автодороги М-15 «Одеса - Рені» КрП «Новосільське» в ході якого виявлено та вилучено 23 полімерні згортки з кристалоподібною речовиною білого кольору зовні схожу на наркотичну речовину та постановою визнані речовими доказами.

Допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який працює на працює на посаді старшого оперуповноваженого ПОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, та який повідомив, що 08.01.2025 ніс службу на КРП «Новосільське», приблизно о 14:30 годині на КРП заїхав автомобіль марки «Nissan» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з пасажиркою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів, вище вказані громадяни вели себе підозріло, буди схвильовані та нервували, у зв`язку з чим було прийнято рішення про більш детальний огляд. Після чого останнім було запропоновано пройти до службового приміщення для подальшої перевірки , та в подальшому ОСОБА_7 добровільно дістала зі своєї сумки чорного кольору, паперову пачку з під сигарет в які знаходилися 23 полімерних згортка з кристалоподібною речовиною, та пояснила, що дана речовина являється наркотичним засобом «Метадон», яку зберігала при собі для власного вживання.

Допитано в якості свідка громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зазначив, що 08.01.2025 в ранковий час на своєму автомобілі марки «Nissan» д.р.н. НОМЕР_2 поїхав в м. Ізмаїл зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прибувши в м. Ізмаїл, залишив ОСОБА_4 в центі міста, а сам поїхав до лікарні на обстеження. Через деякий час забрав ОСОБА_8 та направилися додому, під`їхавши до КРП «Новосільське», їх почали перевіряти працівники ДПСУ. В подальшому в ході перевірки в ОСОБА_4 виявили 23 полімерних згортка з кристалоподібною речовиною «Метадон», остання пояснила, що вона знайшла дану речовину на одній з вулиць м. Ізмаїл, та вирішила залишити для особистого вживання.

Слідчий в клопотанні зазначає, що оскільки у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, необхідно зберегти речові докази, а саме: 23 полімерні згортки з кристалоподібною речовиною білого кольору зовні схожу на наркотичну речовину, які мають значення речового доказу для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, і без цих складових не можливо буде в подальшому призначити судову експертизу за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

Слідчий, прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд клопотання без їх участі.

Особа, у якої вилучено майно, в судове засідання не з`явився, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що видане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпоряджання на тимчасово вилучене майно, а саме: 23 полімерні згортки з кристалоподібною речовиною білого кольору зовні схожу на наркотичну речовину, яке залишити на зберігання в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1