Справа № 488/248/25
Провадження № 1-кп/488/186/25
У Х В А Л А

20.02.2025 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі колегії:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_18 про відвід суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва у кримінальному провадженні відносно обвинувачених за ч.3 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.5 ст.27 ч.3 ст.307 , ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_11 , обвинувачених за ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_14 та ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.307 , ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , обвинувачених за ч.2 ст. 307 КК України.

20.02.2025 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва подана заява захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_18 про відвід суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва, зокрема колегії, визначеної для розгляду даної справи.

В обґрунтування клопотання про відвід захисник ОСОБА_18 посилається на те, що обвинувачення по зазначеному кримінальному провадженні підтримує прокурор обласної прокуратури ОСОБА_5 , який протягом тривалого часу працював в Корабельному районному суді м. Миколаєва на посадах як секретаря, так і помічника суддів ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Важає, що, працюючі у Корабельному районному суді м. Миколаєва, прокурор ОСОБА_5 перебував та дотеперішнього часу підтримує дружні стосунки з працівниками суду.

Захисник зазначає, що в період роботи в Корабельному районному суді м. Миколаєва ОСОБА_5 , до Корабельного районного суду м. Миколаєва були призначені на посади суддів : суддя ОСОБА_2 та суддя ОСОБА_3 . За час роботи в суді прокурор ОСОБА_5 та суддя ОСОБА_2 і суддя ОСОБА_3 перебували між собою у дружних стосунках, тому, на думку захисника, існує конфлікт інтересів у суддів при розгляді кримінального провадження, оскільки дружні відносини не виключають можливість обговорювання кримінального провадження та його розгляд за межами судового засідання. Посилалась і на тривалі трудові відносини даного прокурора з апаратом суду. Зауважила, що у сторони захисту є сумніви щодо неупередженості всіх членів колегії при прийняті рішення відносно її підзахисного.

Окрім того, захисник зазначає, що батько прокурора ОСОБА_5 - ОСОБА_24 обіймав посаду голови Корабельного районного суду м. Миколаєва, в тому числі в період, коли судді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були призначені на посади суддів Корабельного районного суду та були його підлеглими, тривалий час працювали під його керівництвом, як і інші судді даного суду.

За такого, вважає, що суддя ОСОБА_25 та суддя ОСОБА_3 , за вказаних обставин не повинні зловживати правом на самовідвід. Судді повинні були заявити самовідводі щодо участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ними об`єктивного рішення у справі.

Адвокат ОСОБА_18 , зазначаючи, що головуюча по справі суддя ОСОБА_1 тривалий час працювала помічником судді в Жовтневому суді Миколаївської області, вважає, що ОСОБА_1 особисто була знайома як з ОСОБА_5 , так і його батьком ОСОБА_24 , та хоча не працювала в Корабельному районному суді м. Миколаєва в період роботи прокурора ОСОБА_5 в зазначеному суді, але інші працівники суду продовжують працювати у суді спільно з головуючою по зазначеній справі. Тому у захисту є сумніви щодо об`єктивності суддів Корабельного районного суду, в тому числі головуючої по справі судді ОСОБА_1 , а також суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при розгляді справи та прийняття судом рішень, які є процесуально правильними.

Захисник ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали заяву з підстав, наведених у заяві про відівід.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підтримали дану позицію. ОСОБА_10 окремо зауважив, що вважає дана справа спеціально була спрямована до вказаного суду для вигідної позиції сторони обвинувачення.

Захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_21 підтримали позицію захисника ОСОБА_18 та своїх підзахисних.

Захисники ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вважали відсутніми процесуальні підстави для відводу колегії.

Їх підзахисні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 підтримали позицію своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення даного клопотання. Наголошував на тому, що суд має бути і є неупередженим при прийнятті рішень у справі, та виключається втручання у діяльність судді. Стосовно свого батька зазначив, що зайняття ним адміністративної посади, зокрема голови суду, ніяким чином не впливає на прийняття рішення, адже судді у своїй діяльності та прийнятті рішень є самостійними. Вважав дану заяву необгрунтованою.

Вирішуючи питання щодо заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_18 про відвід суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ч.6 ст.22 вказаного Кодексу суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За приписами ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, гарантується кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обгрунтовані сумніви з цього питання.

Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обгрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи. У стороннього спостерігача не повинно бути сумнівів в об`єктивності здійснення суддею правосуддя.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Доводи захисника щодо відводу колегії суддів викликані тривалою роботою прокурора ОСОБА_5 , зокрема протягом 4-х років, в Корабельному районному суді м. Миколаєва, в тому числі на посаді помічника суддів, а також очолення протягом багатьох років його батьком даного суду на посаді голови суду.

Тобто підстави заявленого захисником ОСОБА_18 відводу зводяться не до обставин, що мають матеріальну природу, родинні чи сімейні відносини, та при відсутності інших фактів, наприклад таких, як постановлення судом Корабельного суду м. Миколаєва виправдовувальних вироків у провадженнях за участю даного прокурора, тощо, позбавляють можливості навести переконливі аргументи, які б спростовували наведену захисником можливу прихильність суддів до сторони обвинувачення.

З точки зору стороннього спостерігача, вказані захисником обставини можуть викликати сумніви щодо небезсторонності суддів.

Враховуючи, що інститут відводу суддів покликаний не тільки забезпечити дотримання прав всіх учасників справи на її розгляд безстороннім, неупередженим судом, а й забезпечити довіру до судової влади, то колегія вважає необхідним задля виключення будь-яких сумнівів щодо упередженого вирішення справи, дану заяву захисника задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК , суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_18 про відвід колегії суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_26 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2