Справа № 401/3703/24
№ 1-кп/401/183/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 15.11.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді водія у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», раніше судимого: 21.11.2011 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 років;

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних силУкраїни, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія у військовому званні «старший солдат», в період дії воєнного стану в Україні, встановленого відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року та продовженого по 08 лютого 2025 року, 15.11.2024 близько 14 години 05 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебував в магазині «Файномаркет», розташованому за адресою вулиця Чайковського 4а, місто Світловодськ, Олександрійського району Кіровоградської області.

Перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, ОСОБА_3 вибравши весь необхідний товар, з метою розрахунку, попрямував до каси, де помітив мобільний телефон, синього кольору, який привернув його увагу, як предмет незаконного збагачення.

В цей час, у ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення зазначеного мобільного телефону, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та був з неуважності без догляду залишений її малолітнім сином.

Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , переконавшись, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi 10A», імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , синього кольору, вартістю 3262 гривні 50 копійок.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3262 гривні 50 копійок.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, обставини його скоєння не оспорював та суду надав показання згідно яких 15.11.2024 в денний час перебував в приміщенні магазину «Файномаркет», біля каси на поличці побачив мобільний телефон, який привернув його увагу, пересвідчившись, що його дії ні кому не помітні, забрав мобільний телефон, який поклав у кишеню та вийшов з магазину. Приблизно через годину він був затриманий працівниками поліції, викрадений мобільний телефон повернуто. У скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, він раніше судимий, не одружений, 27.02.2022 призваний на військову службу по мобілізації, з 12.07.2022 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , має постійне місце проживання де характеризується, як особа, на яку скарг від сусідів не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі не можливе та може становити небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випрробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на ОСОБА_3 додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст. 76 КК України, зокрема: виконати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи винного ОСОБА_3 виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, те, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо при призначенні покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенні обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України на підставі якої призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

В силу п.п. 1, 2 ч.1, п.п. 2,3,4 ч.3 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Речові докази:

-мобільний телефон «Redmi 10А» синього кольору та сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій як законному володільцю;

-оптичний диск з файлами відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «Файномаркет» по вул. Чайковського, 4 А міста Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору, особам, які не були присутніми під час проголошення вироку, його копія направляється не пізніше наступного дня.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

03.04.2025