Справа № 731/116/25
Провадження № 1-кп/731/24/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області № 1 матеріали кримінального провадження № 0000034 від 16 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця смт Варва Чернігівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, не має статусу особи з інвалідністю, має статус учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 15 січня 2025 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Варва, вул. Захисників України, б. 5, на літньому майданчику магазину «СТАТУС+», в бесідці, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, відкривши сумку потерпілого ОСОБА_5 , виявив паспорт громадянина України, після чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння вказаним паспортом громадянина України. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння паспортом, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сумки потерпілого ОСОБА_5 паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Варвинським РС УДМС України в Чернігівській області 07 грудня 2012 року на ім`я ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні паспортом громадянина України, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 15 січня 2025 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Варва, вул. Захисників України, б. 5, на літньому майданчику магазину «СТАТУС+», в бесідці, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відкрив паспорт громадянина України, який належить ОСОБА_5 та виявив всередині паспорта банківську картку, видану на ім`я ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення офіційного документа банківської картки. Усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння банківською карткою, таємно викрав із паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , офіційний документ банківську картку АТ «Ощадбанк» з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів та послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматів. Надалі ОСОБА_4 розпорядився викраденою банківською карткою на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та зазначив, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені правильно та відповідають дійсності. Суду пояснив, що 15 січня 2025 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи на літньому майданчику магазину «СТАТУС+», в бесідці, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив сумку ОСОБА_5 та викрав звідти з корисливих мотивів банківську картку АТ «Ощадбанк» та паспорт ОСОБА_5 . Щиро розкаювався, наголосив, що усвідомив протиправність своїх дій. Викрадені документи повернув працівникам поліції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, 19.02.2025 звертався із заявою про розгляд справи за його відсутності. 25.02.2025 від дружини потерпілого надійшла заява про те, що ОСОБА_5 призваний на військову службу за призовом під час воєнного стану (а.с. 20), що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена, при чому його дії, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, а дії, що виразилися у незаконному заволодінні паспортом, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 357 КК України, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 не працює, за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судимий; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді апробаційного нагляду в межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода, завдана кримінальними правопорушеннями, відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців пробаційного нагляду;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданий Варвинським РС УДМС України в Чернігівській області 07 грудня 2012 року, та банківську картку АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 , з номером НОМЕР_3 , передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1