Справа №295/4467/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сахнівка, Менського району, Чернігівської області, проживаючого до арешту: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 15.05.2023 Деснянським районним судом м. Чернігова, за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якій зазначено, що свою вину він визнає та щиро кається.

Представник установи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та вирішити її відповідно до вимог закону.

Засуджений надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор просив відмовити у задоволені заяви.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.05.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25.10.2023 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.05.2023 залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 01.08.2021 по 26.09.2021, як день за день та з 27.09.2021 по 25.10.2023, як день за два.

Початок строку покарання: 01.08.2021. Кінець строку: 04.07.2026.

Як вбачається з характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений ОСОБА_3 перебуває у місцях позбавлення волі з 03.08.2021. За час тримання в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», допустив п`ять порушень режиму тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.

За час відбування покарання у ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» ОСОБА_3 заохочень не має, допустив одне порушення режиму тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. До праці на підприємстві установи не залучається через небажання працювати, не бере участь у робітах із благоустрою відділення. По відношенню до персоналу установи допускає нетактовну поведінку. За характером хитрий, скритний. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу Українизасуджений бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», завдання програми виконує не у повному обсязі. Вину у скоєному злочині не визнав, хоча у своїй заяві зазначив протилежне.

Встановлено, що за формальними ознаками ст. 81 КК України підлягала застосуванню по відбуттю 2/3 строку покарання - після 04.03.2024.

Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що на спільному засіданні комісій державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 08.03.2024 розглядалось питання про застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 81 КК України, у задоволенні якого відмовлено, так як останній не довів свого виправлення.

Наявні в особовій справі характеристика та висновок щодо супеня виправлення засудженого (37 балів), свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений має шість стягнень, останнє з яких 03.04.2025, за нетактовну поведінку до представника адміністрації, за що оголошено сувору догану, заохочення взагалі відсутні.

Згідно з довідкою посадової особи ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» невідбутий строк покарання ОСОБА_3 складає 01 (один) рік 02 (два) місяці 24 (двадцять чотири) дні.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно (ч. 2 ст. 50 КК України).

На підставі ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду України, викладених у п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Крім цього, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Сумління поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці тощо.

Водночас сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, зважаючи на те, що засуджений за час відбування покарання має шість стягнень, не отримав жодного заохочення, не виявляє бажання працювати та здійснювати роботи з благоустрою, що у сукупності свідчить про те, що ОСОБА_3 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів виправлення, у зв`язку з чим його заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасною та до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви (клопотання) засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя