Справа № 344/677/25
Провадження № 1-кс/344/421/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 під № 0000067 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наказом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 18.12.2020 № 28-о ОСОБА_4 з 22.12.2020 призначено на посаду начальника управління податкового аудиту Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області та присвоєно 4 (четвертий) ранг державного службовця.

Відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. ч. 1-3 Положення про Державну податкову службу України (далі ДПС), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 227 від 06.03.2019, ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Отже, ОСОБА_4 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та відповідно Примітці до ст. 45 КК України є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), за минулий рік.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено форму декларації.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посади керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів належать до категорії «Б».

Згідно примітки до ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, в тому числі особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б".

Таким чином ОСОБА_4 , в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Так, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на внесення завідомо недостовірних відомостей до щорічної Декларації за 2023 рік, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за наступних обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції Закону № 1700-VII від 26.10.2022) у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Абзацом 2 п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону визначено, що такі відомості включають дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування.

ОСОБА_4 , 19.03.2023 о 16 год 21 хв, перебуваючи у м. Івано-Франківську, більш точну адресу досудовим слідством не встановлено, здійснила вихід у мережу Інтернет та на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції за URL-адресою: https://nazk.gov.ua/, використовуючи особистий кваліфікований електронний підпис, шляхом заповнення форми, визначеної Національним агентством, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - щорічна декларація) за 2023 рік (унікальний ідентифікатор документа - 2bfebe80-5c47-4263-a4e5-d7f0d4287c04), до якої умисно внесла завідомо недостовірні відомості.

Під час заповнення декларації ОСОБА_4 , як суб`єкт декларування, ознайомилась із методичними настановами щодо заповнення декларації. Таким чином, остання була обізнана із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів щорічної декларації за 2023 рік.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» щорічної декларації, як місце свого проживання зазначила адресу, яка збігається із місцем її реєстрації, тобто АДРЕСА_1 .

У розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_4 , як членів своєї сім`ї зазначила чоловіка ОСОБА_7 , вказавши місце його реєстрації, а також доньку - ОСОБА_8 , поставивши відмітку про те, що місце проживання останньої не зареєстроване.

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік

ОСОБА_4 вказала житловий будинок площею 62,9 квадратних метри, розташований у селі Нові Кривотули Івано-Франківського району Івано-Франківської області, зазначивши інше право користування ним, а саме «проживання та реєстрація». Крім цього, у вказаному розділі ОСОБА_4 вказала відомості про житловий будинок площею 37 квадратних метрів, розташований у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, зазначивши інше право користування, а саме «реєстрація» чоловіка ОСОБА_7 .

При цьому, будь-яких об`єктів нерухомості, які перебувають у власності чи користуванні, пов`язаному із проживанням свого чоловіка ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_8 у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_4 не вказала.

Водночас, у ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2023 року та станом на 31.12.2023 ОСОБА_4 разом із членами своєї сім`ї (чоловіком та донькою) проживала у квартирі АДРЕСА_2 , інформація про що умисно не відображена ОСОБА_4 у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира

АДРЕСА_2 на праві власності належить матері ОСОБА_4 - ОСОБА_9 з 07.04.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 станом на 31.12.2023 становить 2 873 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», умисно вказала недостовірні відомості у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації за 2023 рік, а саме не зазначила відомостей про квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить їй та членам сім`ї (чоловікові, дочці) на праві користування, вартістю 2 873 000,00 грн.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають, серед іншого, дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» щорічної декларації за 2023 рік ОСОБА_4 зазначила відомості про наявний у власності її чоловіка ОСОБА_7 транспортний засіб марки «Opel» моделі «Movano» 2018 року випуску, право на який набуте 11.08.2020.

Водночас, ОСОБА_4 умисно не внесла відомості щодо права користування її чоловіком ОСОБА_7 впродовж 2023 року та станом на 31.12.2023 транспортним засобом марки BMW IX XDRIVE 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , який являється чоловіком племінниці ОСОБА_4 .

Вартість транспортного засобу марки BMW IX XDRIVE 40 згідно митної декларації №22UA06U8 від 14.11.2022 становить 2 778 281, 63 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», умисно вказала недостовірні відомості у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» щорічної декларації за 2023 рік, а саме не зазначила відомостей про перебування у користуванні її чоловіка ОСОБА_7 транспортного засобу марки BMW IX XDRIVE 40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 2 778 281, 63 гривень.

Враховуючи наведене, у порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 зазначила відомості у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 5 651 281, 63 гривень, що у свою чергу перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 31.12.2023.

20 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, тобто в умисному внесені суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", які відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.08.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі

20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

30 серпня 2024 року ОСОБА_7 внесено за ОСОБА_4 визначений розмір застави.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13.12.2024 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 20.01.2025 року включно.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, отриманими в абонентів операторів мобільного зв`язку, протоколами їх оглядів, показаннями свідків, документами, вилученими в ході проведення обшуків та тимчасових доступів до речей і документів, висновком експертизи та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження в їх сукупності.

П`ятимісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 20.01.2025, однак завершити його не виявляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати обґрунтований висновок із Національного агентства з питань запобігання корупції, за результатами оцінки отриманих доказів визначити кінцеву правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за необхідності повідомити про зміну підозри на нову підозру, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, а також здійснити інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність.

Зазначені процесуальні дії мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть змогу судді, стороні захисту та стороні обвинувачення повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого злочину, правильно кваліфікувати дії підозрюваної, а відповідно прийняти законне, обґрунтоване кінцеве рішення у кримінальному провадженні.

Строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 219 КПК України завершується 20.01.2025, однак завершити досудове розслідування без виконання вищезазначених слідчих, процесуальних дій не можливо, оскільки це призведе до невиконання завдань кримінального процесуального законодавства, зокрема захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Строк, необхідний для завершення запланованих слідчих (процесуальних) дій у кримінальному провадженні становить не менше шести місяців, у зв`язку із особливою складністю кримінального правопорушення.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових слідчих, процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, необхідність проведення експертиз, аналіз та оцінка зібраних доказів, а також наявність великої кількості свідків.

Враховуючи викладене та зважаючи на неможливість закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні у строк до 20.01.2025 з викладених вище причин, враховуючи особливу складність даного кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування до шести місяців.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення доведено, що на даний час слід виконати низку слідчих та процесуальних дій, зокрема, виконати вимоги ст. 290 КПК України, а виконання вказаних процесуальних дій потребує додаткового часу і вони не могли бути завершені з об`єктивних причин, тому необхідно продовжити строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 20 лютого 2025 року.

Даного часу буде достатньо для завершення досудового розслідування, проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій, виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України із сторонами кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст.219,294,295-1 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України до шести місяців, тобто до 20 лютого 2025 року.

Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11