Справа № 162/307/24
Провадження № 1-кп/162/30/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеокоференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000055, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 - частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України (далі по тексту - КК),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Судче, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, на момент вчинення інкримінованих дій непрацюючого, неодруженого, самостійно утримує двох дітей, несудимого,

встановив:

ОСОБА_4 03 грудня 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке згідно з Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами та видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, підготовку відповідно до планів та програм, після складання теоретичного та практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, через соціальну мережу звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною, розуміючи що воно буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, надавши свої особисті дані для внесення відомостей у посвідчення водія. На виконання вказаної домовленості, у період з 03 грудня по 08 грудня 2023 року, точного часу та дати не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановленому місці із застосуванням оргтехніки, виготовила посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А, В» серії НОМЕР_2 від 07 грудня 2023 року, вказавши у ньому особу, якій видано документ, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане посвідчення водія невстановлена досудовим розслідуванням особа відправила ОСОБА_4 для подальшого використання як офіційного, тобто такого, що має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, пов`язаного з керуванням транспортними засобами.

Близько 16 години 06 березня 2024 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Таврія», реєстраційний НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням «Любешів - Залізниця» неподалік села Залізниця Камінь-Каширського району Волинської області, був зупинений нарядом групи реагування патрульної поліції Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за порушення правил дорожнього руху. В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, достовірно знаючи про факт підроблення, особисто надав працівникам поліції посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А, В» серії НОМЕР_2, виданого на його ім`я 07 грудня 2023 року територіальним сервісним центром МВС № 8041, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Обвинувачений у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю та показав, що на початку грудня 2023 року через мобільний застосунок «Viber» з невідомою особою домовився про виготовлення за 8 тисяч гривень посвідчення водія категорії «А» та «В». Для цього переслав усі необхідні особисті дані з фотографією. Розумів, що у такий спосіб здійснюється підробка документа, оскільки відповідного навчання він не проходив. Отримав посвідчення водія «Новою поштою». Після обіду 06 березня 2024 року обвинуваченого було зупинено нарядом групи реагування патрульної поліції Камінь-Каширського РВП під час керування автомобілем неподалік села Залізниця. На відповідні запитання поліцейського обвинувачений зізнався, що посвідчення водія він замовив через «Viber» без проходження відповідного навчання. ОСОБА_4 висловив жаль з приводу скоєного. При призначенні покарання ОСОБА_4 просив врахувати, що він вдівець, самостійно утримує двох дітей, працевлаштувався охоронником з вахтовим характером роботи.

Дослідження доказів, суд встановив такі обставини.

Відповідно до протоколу огляду місця події з відеозаписом ОСОБА_4 було зупинено близько 16 години 06 березня 2024 року нарядом групи реагування патрульної поліції Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області на автодорозі неподалік села Залізниця Камінь-Каширського району Волинської області під час керування автомобілем «ЗАЗ-Таврія», реєстраційний НОМЕР_1 . При перевірці документів обвинувачений пред`явив посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А, В» серії НОМЕР_2 . На запитання поліцейського обвинувачений повідомив, що посвідчення водія замовив в інтернеті за 8 тисяч гривень, відповідного навчання не проходив (а.с. 83-88).

Згідно з висновком судової технічної експертизи документа № СЕ-19/103-24/3225-ДД від 19 березня 2024 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, оскільки виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів (а.с. 94-99).

Під час огляду належного обвинуваченому стільникового телефону «Redmi 9T», ІМЕІ1 № НОМЕР_3 , ІМЕІ2 № НОМЕР_4 , 07 березня 2024 року виявлено переписку обвинуваченого у мобільному застосунку «Viber» з абонентом « ОСОБА_6 ». Обвинувачений домовився із вказаною особою про виготовлення на його ім`я посвідчення водія, при цьому надав свої персональні дані (а.с. 102, 103).

Таким чином, дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за частиною п`ятою статті 27 - частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК.

Відповідно до частини другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з частинами першою, другою статті 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що скоєне ОСОБА_4 за частиною п`ятою статті 27 - частиною третьою статті 358 КК відповідно до статті 12 КК є нетяжким злочином, а за частиною четвертою статті 358 КК - кримінальним проступком.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, яке полягає у негативному ставленні до скоєного, що обвинувачений самостійно утримує та виховує двох малолітніх дітей (а.с. 109-112).

По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

У досудовій доповіді зазначено про середній ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі.

Аналізуючи наведене у сукупності, пояснення обвинуваченого щодо характеру його роботи, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини третьої статті 358 КК, та призначити ОСОБА_4 за цією статтею покарання у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною четвертою статті 358 КК доцільно призначити штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини першої статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати за залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речового доказу підлягає вирішенню відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи не застосовувались.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 27 - частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять тисяч гривень).

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за цим вироком у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок процесуальних витрат за залучення експерта.

Речовий доказ: підроблене посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А, В» серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Волинського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1