Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3604/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/221/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 року у кримінальному провадженні №0000104 від 23.03.2024 за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162, ст.356 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 30.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000104 від 23.03.2024 року. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий суддя не врахував, що органом досудового розслідування не було встановлено, яке майно знаходилося в квартирі на момент проникнення до неї та його вартість, а також не було складено акт огляду майна за місцем його знаходження. Вказує, що під час проведення досудового розслідування не було перевірено інформацію, стосовно наявності у квартирі грошових коштів в сумі 9700 євро та не враховано, що проникнення до квартири відбулося без дозволу користувача квартири - ОСОБА_6 , яка на законних підстава (згідно договору оренди) користувалася нею. Вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 є передчасною, оскільки дізнавачем не було виконано вказівки прокурора в даному кримінальному провадженні, а саме : не допитано уповноважену особу ОСББ, очевидців події, працівників поліції, які були на місці під час проникнення до житла, а також потерпілу ОСОБА_6 . Посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді від 05.03.2025 року він отримав 07.03.2025 року, апеляційну скаргу подав 12.03.2025 року, а тому вважає строк на її оскарження пропущений з поважних причин.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 14.02.2025 адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в який просив скасувати постанову дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 30.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000104 від 23.03.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі ухвал слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду за заявою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР №0000104 від 23.03.2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК України. Постановою дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 30.09.2024 року закрито вказане кримінальне провадження за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162, ст.356 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Вважає, що постанова дізнавача є незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків дізнавача, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Зазначив, що дізнавачем не проведено жодних процесуальних дій для встановлення інших можливих свідків, не допитано уповноважену особу ОСББ, не встановлено, який саме працівник поліції був присутній під час проникнення до квартири, не встановлено чи відомо щось сусідам про наявну подію та не допитано безпосередньо саму ОСОБА_6 ..

Слідчій суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про те, що постанова дізнавача від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000104 від 23.03.2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, дізнавачем допитані певні особи, надано оцінку здобутим доказам, проведено аналіз складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК України, а тому оскаржувана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження не знайшли свого підтвердження у ході розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явились. Прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав клопотання, в якому просив апеляційний розгляд проводити в письмовому провадження, заперечував щодо задоволення апеляційної скарги. Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , також надіслав заяву, в який просив проводити апеляційний розгляд в письмовому провадженні.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 05.03.2025 року, який пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали він отримав 07.03.2025 року, а з апеляційною скаргою звернувся 12.03.2025 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження №0000104 від 23.03.2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно змісту ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч.2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 23.03.2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК України.

Зазначене провадження було зареєстроване на виконання ухвал слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.03.2024 року та 05.04.2024 року за заявою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , за фактом не законного проникнення невідомою особою до квартири АДРЕСА_1 та самоправстві, тобто самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, що виразилося у незаконному заволодінні майном ОСОБА_6 , котре знаходилося у вказаній квартирі.

За результатами досудового розслідування, постановою дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 від 30.09.2024 року кримінальне провадження №0000104 від 23.03.2024 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу зазначених кримінальних правопорушень (а.п.35-38).

14.02.2025 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на вказану постанову про закриття кримінального провадження та просив її скасувати як передчасну у зв`язку з неповнотою досудового розслідування (а.п.1-12).

Розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 у відповідності до положень ст. 306 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, оскільки вважав, що досудове розслідування проведено повно.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор приймають постанову про закриття кримінального провадження у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею за результатами дослідження матеріалів провадження встановлено, що дізнавачем під час здійснення досудового розслідування проведені необхідні слідчі та процесуальні дії, здійснення яких є необхідним для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальних провадженнях з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.162 та ст.356 КК, зокрема: допитано свідка ОСОБА_8 , яка на підставі довіреності №304 від 12.01.2024 року представляла інтереси ОСОБА_6 , допитано свідка ОСОБА_10 , яка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2024 , являється власником квартири АДРЕСА_1 .

Також слідчім суддею досліджено отримані письмові докази, а саме: довідку голови правління ОСББ «Згода» від 12.02.2024, згідно якої ОСОБА_6 проживала у вказаній квартирі на підставі договору найму житлового приміщення від 21.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_11 (бувший власник) та нею строком на 2 роки; вказаний Договір найму житлового приміщення від 21.06.2016 року, згідно умов якого у випадку виїзду з вказаної квартири ОСОБА_12 зобов`язана повернути наймодавцю житло; свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.01.2024 року, видане ОСОБА_10 , яка є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , та інші докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Допитати ОСОБА_6 не представилось можливим, оскільки остання перебуває за межами території України, а її представники не сприяють органу досудового розслідування у вказаному питанні, не надаючи засоби зв`язку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про те, що з врахуванням повноважень дізнавача, передбачених ст.40-1 КПК України, останнім проведено достатній об`єм слідчих дій, які дозволяють дійти висновку про відсутність у діянні ОСОБА_10 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ст.356 КК.

Доводи апелянта про неповноту досудового розслідування колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вищенаведеними матеріалами кримінального провадження №0000104, яким було надано оцінку слідчім суддею та які були досліджені і колегією суддів апеляційного суду.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_10 незаконно проникла до житла, а саме квартири АДРЕСА_1 , орендованого ОСОБА_6 , а також те, що органом досудового розслідування не було встановлено, яке майно було в квартирі на момент проникнення до неї, його вартість, та не було перевірено інформацію, стосовно наявності у квартирі грошових коштів в сумі 9700 євро, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Як було встановлено в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, ОСОБА_10 увійшла до вказаної квартири на законних підставах, оскільки є безпосереднім власником вказаного житлового приміщення на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2024 року.

Більш того, посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 є законним користувачем вказаного житлового приміщення на підставі договору оренди укладеного 21 червня 2016 року строком на 2 роки між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказаний договір найму фактично припинив свою дію у відповідності до положень цивільного Кодексу.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 05.03.2022 року залишила вказану квартиру, до якої протягом всього часу не поверталася, що не заперечується представниками ОСОБА_6 , а тому повинна була звільнити квартиру та передати її законному власнику згідно умов Договору.

Що стосується доводів апелянта про не встановлення органом досудового розслідування того, яке майно було в квартирі на момент проникнення до неї ОСОБА_10 , його вартість, а також не було перевірено інформацію, стосовно наявності у квартирі грошових коштів в сумі 9700 євро, то органом досудового розслідування було встановлено, що речі ОСОБА_6 , які були в квартирі зберігаються в іншому приміщенні, яке орендує ОСОБА_10 та можуть у будь-який момент бути повернені його власнику, однак будучи обізнаною про це, ОСОБА_6 та її представник, не вчиняють жодних дій для отримання вказаного майна, будучи у встановленому законом порядку повідомлені ОСОБА_10 , про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ні ОСОБА_6 , ні її представник, будучи обізнані про хід досудового розслідування, не надали органу досудового розслідування будь-яких належних доказів, які б могли підтвердити факт наявності у квартирі на момент проникнення до неї ОСОБА_10 належних ОСОБА_6 грошових коштів або конкретних речей.

Вказання апелянта на те, що дізнавачем не виконано вказівки прокурора, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказівки прокурора (а.п.28) стосуються лише дізнавача та дізнавачем були вжиті заходи що встановленя всіх можливих свідків та очевидців даної події, допитано власника квартири ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_8 , отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження відомості з реєстру речових прав на квартиру АДРЕСА_1 та отримано відповідь голови правління ОСББ «Згода», що підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Щодо не проведення дізнавачем допиту ОСОБА_6 , на що посилається апелянт, то як було встановлено в ході досудового розслідування ОСОБА_6 05.03.2022 року виїхала до Німеччини та на територію України не поверталася (а.п.36), на зв`язок із дізнавачем не виходила, на телефонні дзвінки не відповідала (а.п.30).

Крім того, ні ОСОБА_6 ні її представник, жодних дій для сприяння проведення її допиту дізнавачем не здійснювали, хоча були обізнані про здійснення досудового розслідування та повідомлялися, про необхідність її явки до дізнавача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання, які виникли між сторонами в даному провадженні (між власником житла та ОСОБА_6 ) можуть бути вирішені в цивільному порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 року по матеріалам досудового розслідування, внесеним до ЄРДР за №0000104 від 23.03.2024 за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162, ст.356 КК України, - без зміни

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :