Справа№ 938/1557/24
Судове провадження № 1-кп/938/171/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000104 від 27.09.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

обвинувачений вчинив пособництво при підробленні офіційного документа (посвідчення водія) який надає право, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого документа (посвідчення водія).

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у березні 2022 року, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою особою, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав невстановленій особі за допомогою Інтернет-мережі паспорт громадянина України, картку платника податків та фотокартки, для подальшого виготовлення підробленого документу, чим сприяв вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ - посвідчення водія, які надають право керувати транспортним засобом та видаються в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серією НОМЕР_1 видане 25.07.2020, ТСЦ 1242, який передала ОСОБА_3 , через відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , який останній використовував під час керування автомобіля марки «BMW 528».

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-24/14819-ДД від 16.10.2024, наданий на дослідження бланк посвідчення водія серією НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_3 , за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає бланкам посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу.

Всі зображення у даному бланку посвідчення водія виконані термосублімаційним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії.

Крім того, ОСОБА_3 , використовував посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 25.07.2020, ТСЦ 1242, яке відповідно до висновку експерта від 16.10.2024 не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу, для керування транспортним засобом марки «BMW 528».

Зокрема, 27 вересня 2024 року близько 10 годин 00 хвилин ОСОБА_5 рухаючись транспортним засобом марки «BMW 528» автодорогою в селі Ільці, Верховинського району, Івано-Франківської області, був зупинений працівниками СРПП Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, та при перевірці документів усвідомлюючи, що він використовує для керування транспортного засобу завідомо підроблене посвідчення водія серією НОМЕР_1 видане 25.07.2020, ТСЦ 1242, використав вказаний завідомо підроблений документ (посвідчення водія), пред?явивши його на законну вимогу працівників поліції.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.5 ст.27-ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованих правопорушень, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що він раніше отримував посвідчення водія у встановленому законом порядку через сервісний центр, однак у грудні 2021 року, таке посвідчення водія в нього було вилучено, у зв`язку із притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Надалі, з метою подальшого керування транспортним засобом, в 2022 році, він знайшов в мережі інтернет оголошення невідомої йому особи, яка пропонувала виготовити нове посвідчення водія. Зв`язавшись із цією особою через месенджер, та пояснивши свою ситуацію, а саме що його позбавлено права керування транспортним засобом та вилучено посвідчення водія, він замовив у цієї особи виготовлення нового посвідчення водія, за певну суму. Для цього він направив вказаній особі, за допомогою месенджера, копію свого паспорта, ідентифікаційний код та фотокартки. Через деякий час, у відділенні «Нової пошти», що в селищі Верховина, він отримав від невідомої йому особи посвідчення водія, та оплатив його вартість накладеним платежем у відділенні пошти. При цьому він зауважив, що нове посвідчення містило помилку в його прізвищі. Також зазначив, що був ознайомлений із порядком отримання посвідчення водія, оскільки вже отримував таке в сервісному центрі, та розумів, що посвідчення яке він замовив через мережу інтернет, містить помилку та є підробленим. Вказав, що відповідне посвідчення водія він використовував близько двох років для керування автомобілем, та у вересні 2024 року, коли його зупинили працівники поліції, під час керування автомобілем «BMW» в АДРЕСА_1 , він пред`явив їм це підроблене посвідчення.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, оскільки він вчинив пособництво при підробленні офіційного документа (посвідчення водія), який надає право, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого документа.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 - ч. 1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними проступками.

ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, за зареєстрованим місцем проживання характеризується добре, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, за зареєстрованим місцем проживання характеризується добре, не працевлаштований, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкцій ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме у виді штрафу, а остаточне покарання визначити у вигляді штрафу, вказаному в санкції ч.1 ст.358 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, передбаченого ч.4 цієї статті, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

У відповідності до статей 122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі в розмірі 4 775,40грн.

Відповідно до правил ч.4 ст.174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 року, на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статями 100, 122, 124, 174, 349, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 , призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 4 775,40грн.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від 02.10.2024 у виді арешту на майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 25.07.2020 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , що перебуває у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 25.07.2020 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 - знищити;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7