Справа № 405/8525/24
провадження № 1-кс/405/3620/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 24.05.2024, за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України,

Встановив:

Слідчий слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградстької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 24.05.2024, за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України.

Слідчий у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, в задоволенні клопотання просив відмовити.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 20 лютого 2014 року вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з викладеним, 24.02.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

За результатами воєнних дій, збройними силами російської федерації 28 лютого 2022 року незаконно окуповано сел. Михайлівка Василівського р-ну Запорізької області.

В порушення ст.ст. 1-3, 69, 71, 73 Конституції України, за рішенням т.зв. «Избирательной комиссии Запорожской области» 11 квітня 2023 року №4/53-1 від окупаційної влади створено територіальну виборчу комісію №19 (зона відповідальності ТОТ Михайлівського р-ну Запорізької області), строком повноважень з 2023 по 2028 роки. До складу незаконної виборчої комісії № 19 була призначена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як член виборчої комісії від політичної партії «Єдина Росія», в період проведення незаконних виборів, ОСОБА_5 , приймала активну участі в організації та проведенні незаконних виборів в тимчасово окупованому селищі Михайлівка, безпосередньо здійснюючи виїзний побудинковий збір виборчих бюлетенів в сел. Михайлівка Василівського р-ну, Запорізької обл., що підтверджується відеозаписом розміщеним 25 травня 2023 року в загальнодоступній мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою «Комментарии о процессе предварительного голосования и.о. Главы ВГА Михайловского района, секретаря Михайловского районного отделения Партии «Единая Россия» ОСОБА_7 » на якому ОСОБА_5 тримає скриньку з виборчими бюлетенями; висновком портретної експертизи від 19.09.2024 № СЕ-19/112-24/11401-ФП та протоколом огляду від 18.09.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймала активну участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 з власної згоди стала учасником та керівником районного відділення ВПП «Єдина Росія» в Запорізькій області та активно сприяла окупаційній владі рф в незаконному захопленні державної влади на територій України, приймає активно участь у заходах політичного характеру у співпраці з окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави агресора.

21.04.2024 ОСОБА_5 прийняла участь в якості члена партії та керівника районного відділу ВПП «Єдина Росія» Михайлівського району Запорізької області у пропагандистському заході організований окупаційною владою в м. Мелітополь. Вказаний захід присвячений співробітникам та керівника новостворених муніципальних об`єднань Запорізької області. В ході заходу ОСОБА_5 отримала особисту відзнаку за вагомий внесок та активну участь у співпраці з владою агресором.

20.06.2023 ОСОБА_5 прийняла участь у спільному заході організованим окупаційною владою в Михайлівському районі Запорізької області, метою якого була підтримка військових формувань держави агресора на території Запорізької області. В процесі заходу були передані матеріальна допомога військовослужбовцям рф.

20.07.2023 ОСОБА_5 , як член політичної партії «Єдина Росія» приймала активну участь в співпраці з окупаційною владою у проведенні пропагандистської діяльності серед молоді.

21.07.2023 ОСОБА_5 прийняла участь у спільному агітаційному заході організованим окупаційною владою в Михайлівському районі Запорізької області. В ході вказаного заходу були передані матеріальні цінності та пропагандистська література головам сільських поселень, що підпорядковані окупаційній адміністрації.

Вищевказане підтверджується протоколом огляду від 09.09.2024 та статтями в мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Своїми діями, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймала активну участь в заходах політичного характеру у співпраці з державою-агресором, спрямованих на підтримку держави-агресора, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, визнання Російської Федерації державою-агресором, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 196 (7856) від 27.09.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 28.09.2024, 30.09.2024, 01.10.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000068 від 24.05.2024 отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.5, 6 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 27.10.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № № 196 (7856) від 27.09.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином 27.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України, а саме активній участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території; активній участі в заходах політичного характеру у співпраці з державою-агресором, спрямованих на підтримку держави-агресора.

Постановою слідчого від 02.10.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на території Російської Федерації, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначені обставини до Ленінського районного суду м. Кіровограда в порядку п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вртою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 ..

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.5, 6 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1) повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 24.05.2024;

2) відповіддю на доручення від 10.09.2024;

3) відповіддю на доручення від 20.09.2024;

4) відповіддю на доручення від 23.09.2024;

5) протоколом огляду від 09.09.2024;

6) протоколом огляду від 18.09.2024;

7) протоколом огляду від 23.09.2024;

8) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.09.2024;

9) протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від 13.09.2024;

10) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.09.2024;

11) протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 13.09.2024;

12) висновком експерта № СЕ-19/112-24/11401-ФП від 19.09.2024;

13) повідомленням про підозру;

14) іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, а саме активній участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; активній участі в заходах політичного характеру у співпраці з державою-агресором, спрямованих на підтримку держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбачених статтею 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про те, що сел. Михайлівка Василівського р-ну, Запорізької обл. є тимчасово окупованою територією України, свідчить таке:

Відповідно до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно до Наказу № 267 від 04 вересня 2024 року), Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією з 28.02.2022.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України відомостями про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України свідчать такі докази:

- протокол огляду від 09.09.2024;

- протокол огляду від 18.09.2024;

- протокол огляду від 23.09.2024.

Про те, що підозрюваний переховується від слідства та суду свідчить таке:

- з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 196 (7856) від 27.09.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 28.09.2024, 30.09.2024, 01.10.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000068 від 24.05.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно протоколів огляду та відповіді на доручення слідчого, перебуває на тимчасово окупованій території України, необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства на території держави-агресора з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України)

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території, де переховується від органів досудового розслідування.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора, зокрема, не прибула на виклик без поважної причини більше 2 разів, не прибула на судовий виклик);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000068 від 24.05.2024 стосовно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України, спеціального досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваною є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Разом з тим, на аркушах №№85-87 даного клопотання міститься інформація стосовно повідомлення ОСОБА_5 в засобах масової інформації та на сайті Офісу Генерального прокурора про день, час та місце виклику підозрюваної до слідчого та про повідомлення їй про підозру.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

З урахуванням викладених обставин, в судовому засіданні, на підставі письмових матеріалів, доданих до клопотання, враховуючи, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину щодо якого, відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 297-1 - 297-4, 309, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Здійснювати спеціальне досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 24.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У випадку, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестали існувати, подальше досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Копію ухвали суду надіслати прокурору, слідчому та захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1