Справа № 559/2349/24
номер провадження 1-кп/558/50/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районий суд Рівненської області у складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні №0000351 від 11.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 Кримінального Кодексу України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в період дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» , затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року з наступними змінами та продовженнями, керуючись корисливим мотивом,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив здійснити крадіжку тротуарної плитки, що знаходиться поблизу будинку №1, що по вулиці Мирогощанська в місті Дубно Рівненської області.

Так, 06.06.2024 року, в період часу з 18.09 години по 18.14 годину, з 18.28 години по 18.33 годину ОСОБА_3 перебуваючи на вулиці Мирогощанська поблизу будинку №1 в місті Дубно Рівненської області, побачив складену насипом на землі тротуарну плитку, яка належить ОСОБА_6 , де реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю нагляду за його діями з боку потерпілого та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, викрав 9 квадратних метрів тротуарної плитки бувшої у використанні «Конюшина» вартістю 1 357 гривень 50 копійок

Після чого, ОСОБА_3 з викраденими речами залишив місце події та отримав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 357 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст185 КК України, - таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також, 07.06.2024 року в період часу з 16.25 години по 16.31 годину та в 16.52 годині ОСОБА_3 перебуваючи на вулиці Мирогощанська поблизу будинку №1 в місті Дубно Рівненської області, побачив складену насипом на землі тротуарну плитку, яка належить ОСОБА_6 , де реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю нагляду за його діями з боку потерпілого та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, викрав 9 квадратних метрів тротуарної плитки бувшої у використанні «Конюшина» вартістю 1 357 гривень 50 копійок

Після чого, ОСОБА_3 з викраденими речами залишив місце події та отримав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 357 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст185 КК України, - таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду із письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження у даній справі у відповідності до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння. Так, 09.08. 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 гривень, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність(а.с.62).

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечив щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Потерпілий по справі ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про проведення судових засідань у даній кримінальній справі у його відсутність, матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він немає, міру покарання просить призначити на розсуд суду (а.с.66).

Керуючись нормами ст.325 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання у відсутність потерпілого ОСОБА_6 .

Суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення клопотання сторони захисту.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX(далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028 гривень З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302,80 гривень, яка діяла до 09.08.2024 року.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки 06.06.2024 року на суму 1 357, 50 гривень, що становить менше 3028 гривень, і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України. Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення крадіжки 07.06.2024 року на суму 1 357, 50 гривень, що становить менше 3028 гривень, і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою. Також, йому зрозуміло наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, тому він має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. ОСОБА_3 не бажає продовжувати судовий розгляд та просить закрити провадження.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати не можуть бути стягненні з обвинуваченого, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Під час досудового розслідування даної кримінальної справи застосовувався захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Норми ч.4 ст.174 КПК України зобов`язують суд з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішити питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити згідно норм ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 185 Кримінального кодексу України, ст. ст.100, 284, 372, 479-2 Кримінального процесуального кодексу України ,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити повністю клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

Закрити кримінальне провадження №0000351 від 11.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 Кримінального Кодексу України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 13.06.2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме на 203 (двісті три) одиниці тротуарної плитки великої розмірами 29,5*29,5 см кожна, 194 (сто дев`яносто чотири) одиниці тротуарної плитки малої розмірами 21,5*21,5 см кожна та 43 (сорок три) одиниці частини тротуарної плитки, яку було вилучено в АДРЕСА_1 та повернути дані речові докази потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ по справі, а саме DVD-R диск із відеозаписами з камери відео спостереження, яка встановлена в приміщенні магазину «Шок» в місті Дубно вулиця Мирогощанська, будинок №1 Рівненської області за 06.06.2024 рік та 07.06.2024 рік зберігати при матеріалах даної кримінальної справи.

Ухвалу направити до органу Національної поліції, для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Демидівський районний суд до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду

Суддя ОСОБА_8