В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000202 від 30.04.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 завідомо знаючи, що відповідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб», який неодноразово продовжувався, на момент вчинення кримінального правопорушення, Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564- IX, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

24.04.2024 рокуриблизно в післяобідній час ОСОБА_4 , перебуваючи за дресою: м.Одеса, вул.Святослава Ріхтера, буд.125/4 за грошові кошти в сумі 45000 гривень продав свій електроскутер білого кольору марки «AIMA JOURNEY» з серійним номером «RBEKL12000048» та серійним номером мотору 10W7269316YA» потерпілому ОСОБА_6 . Розрахунок за вказаний правочин здійснено двома частинами, а саме грошові кошти в сумі 35000 гривень переведено з банківського рахунку НОМЕР_1 , який належить дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на банківський рахунок НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та був зазначений ОСОБА_4 , як рахунок для оплати, а також грошові кошти в сумі 10 000 (десяти тисяч) гривень передано готівкою ОСОБА_4 особисто потерпілим, після чого останній передав ОСОБА_6 вищезазначений електроскутер та всі документи на нього.

29.04.2024 приблизно об 11.40 годин, більш точного часу під час судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 на прохання останнього за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 37/43, біля ресторану «Мої суші» з метою допомогти потерпілому відремонтувати належний йому електричний скутер білого кольору марки «АІМА JOURNEY».

Після того, як потерпілий ОСОБА_6 зайшов у приміщення ресторану «Мої суші» 29.04.2024 близько 12.00 годин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, а саме вищезазначеним скутером.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи в період воєнного стану, ОСОБА_4 , скориставшись моментом коли потерпілий зайшов до приміщення ресторану «Мої суші», впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, підійшов до електричного скутеру білого кольору марки «АІМА JOURNEY» з серійним номером «RBEKL12000048», та серійним номером мотору «10W7269316YA», вартістю 45000 грн., який належить ОСОБА_6 та почав котити вказаний скутер, тим самим встановивши над ним контроль. Далі разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 45000 грн.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.4 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно за вказаних обставин та у зазначений час заволодів скутером потерпілого. З потерпілим був знайомий, оскільки разом працювали по доставці замовлень суші. Раніше зазначений скутер потерпілий у нього купив за 45000 грн. 35000 грн. перераховано було з картки дружини потерпілого та 10000 грн. потерпілий йому віддав готівкою. Потім потерпілий зателефонував йому, що скутер перестав працювати, він приїхав щоб його відремонтувати, та коли потерпілий пішов до кафе, забрав скутер собі. У вчиненому щиро кається, просить врахувати, що потерпілому повністю відшкодована вартість викраденого майна.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює у кафе та здійснює доставку суші, там познайомився з обвинуваченим, у якого купив скутер за 45000 грн. для використання у роботі. Частку грошей 35000 грн. було перераховано з картки його співмешканки на картку, яку зазначив обвинувачений та 10000 грн. було сплачено готівкою. В подальшому цей скутер перестав працювати, тому він зателефонував обвинуваченому з питання ремонту, обвинувачений приїхав до кафе де він працював та коли він зайшов до приміщення кафе побачив через двері, що обвинувачений покатив скутер та перестав відповідати на дзвінки. У зв`язку з викраденнм скутера звернувся до поліції. На цей час матеріальна шкода йому повністю відшкодована у сумі 45000 грн. матір`ю обвинуваченого, претензій до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати, врахувати що він молода людина. В подальшому потерпілий в судові засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суворо не карати обвинуваченого. Цивільний позов не заявляє.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого злочину, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які учасники кримінального провадження вважають підтвердженими доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, та зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання та стосовно речових доказів. Суд також враховує пояснення потерпілого.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст.12 КК України правопорушення, інкриміноване обвинуваченому відноситься до категорії тяжкого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення, добровільно відшкодував матеріальну шкоду потерпілому.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше не судимий. Відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 21.10.2024 року ОСОБА_4 було звільнено від покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м.Одеси від 12.04.2024 року за ч.4 ст.185 КК України на підставі ст.74 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної відповідальності, ухвала суду набрала законної сили 29.10.2024 року. ОСОБА_4 у 2024 році закінчив навчання у Державному навчальному закладі "Одеське вище професійне училище торгівлі та технології харчування", на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні та те, що потерпілому відшкодовано матеріальну шкоду, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, який є молодою людиною, його соціальне положення.

Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту, потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Суд приходить до висновку про можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, як зазначає сторона захисту, суд не знаходить у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 26.06.2024 року під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді триамння під вартою та визначено розмір застави у сумі 121120 грн., який було продовжено судом під час судового розгляду. 13.08.2024 року за обвинуваченого ОСОБА_4 його матір`ю ОСОБА_9 було внесено заставу. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого підлягає скасуванню.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу згідно вимог ч.11 ст.182 КПК України.

Відповідно до вимог ст.72 КК України у строк призначено покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають один день попереднього ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Під час судового розгляду судом встановлено, що вартість електричного скутера потерпілому була сплачена матір`ю обвинуваченого ОСОБА_9 . У зв`зку із відшкодуванням матеріальної шкоди потерпілому його право власності на скутер припинено. Зазначені обставини суд враховує при вирішенні питання долі речових доказів.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 04.03.2025 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк призначено покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 26.06.2024 року по 13.08.2024 року включно із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_4 - скасувати.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , заставу, внесену на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 13.08 2024 року у розмірі 121120 гривень (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) грн., квитанція від 13.08.2024 року, код квитанції 9351-2520-3494-7256, АТ КБ Приватбанк.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- кофту чорного кольору розміру "М", технічний паспорт пристрою моделі «АІМА JOURNEY» серійний номер « НОМЕР_4 », які зберігаються у кімнаті збереження речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 008085- повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.05.2024 року;

-електричний скутер білого кольору марки «АІМА JOURNEY» з серійним номером «RBEKL12000048», та серійним номером мотору «10W7269316YA» - повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24.06.2024 року;

-два оптичних диски, які містять відеозаписи кримінального правопорушення- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1