Справа № 752/5423/22
Провадження № 1-кс/752/197/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000178 від 09 травня 2022 року, накладеного ухвалою слідчого судді від 25 липня 2023 року,

за участю :

адвокатів власника майна: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000178 від 09 травня 2022 року, накладеного ухвалою слідчого судді від 25 липня 2023 року.

В обґрунтуванні вимоги про скасування арешту майна, стороною захисту акцентовано увагу на низці обставин, які доводять недоцільність та необґрунтованість такого заходу. Зокрема, арешт був накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року у межах кримінального провадження № 0000178, розпочатого 09 травня 2022 року. Основними аргументами для скасування цього арешту вказано наступне.

У клопотанні прокурора, а також в ухвалі суду, було лише процитовано положення ст. 98 КПК України, однак відсутній чіткий зв`язок між арештованим майном і можливістю його використання як речового доказу. Зокрема, не визначено, чи визнано корпоративні права речовими доказами. Крім того, зазначене майно (корпоративні права на ТОВ, що належать ОСОБА_4 ) не відповідає критеріям речових доказів, оскільки матеріали провадження не містять доказів, що воно використовувалося як знаряддя вчинення злочину або має інше доказове значення.

У фабулі кримінального провадження зазначено, що злочини, передбачені ст. 110-2 КК України, були вчинені у періоди з жовтня 2017 року по грудень 2017 року та з травня 2018 року по червень 2018 року. Проте багато з компаній, чиї корпоративні права арештовані, були створені у 2021-2022 роках, тобто вже після заявленого періоду вчинення правопорушення. Крім того, орган досудового розслідування не надав доказів зв`язку між цими компаніями та фабулою кримінального провадження.

У клопотанні прокурора містяться твердження про те, що ОСОБА_4 мала відношення до організації експорту продукції ПРАТ «Свеський насосний завод» до російської федерації, зокрема, до підприємств військово-промислового комплексу рф. Однак витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб свідчать про те, що в періоди, зазначені у підозрі (2017-2018 роки), ОСОБА_4 не мала жодного стосунку до цього заводу - ні як власник, ні як посадова особа. Крім того, у матеріалах провадження немає жодних контрактів або митних декларацій, які б підтверджували заявлені обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Арешт майна ОСОБА_4 та її компаній накладено без належного обґрунтування, що є втручанням у її право власності, гарантоване Конституцією України та міжнародними договорами.

Згідно з фабулою справи, підставою для кримінального провадження є постачання продукції до рф у 2017-2018 роках. Водночас, станом на ці роки, законодавство України не передбачало заборони торгівлі з рф, а відповідна продукція, згідно з експертизою, не є товарами військового чи подвійного призначення. Це свідчить про необґрунтованість підозр та недоцільність арешту майна.

Щодо порядку вручення повідомлення про підозру, адвокат стверджує, що воно не було здійснено належним чином. ОСОБА_4 не отримувала викликів чи повісток від органів досудового розслідування з моменту початку провадження 09 травня 2022 року до 20 жовтня 2022 року. Повідомлення про підозру не було вручено особисто або у спосіб, передбачений статтями 135-137 КПК України. Сторона обвинувачення не надала належних доказів того, що повідомлення було доставлено чи отримано. Це підтверджує відсутність у ОСОБА_4 статусу підозрюваної у встановленому законом порядку, що у свою чергу ставить під сумнів законність будь-яких заходів забезпечення, накладених у рамках цього провадження.

Таким чином, адвокат стверджує, що підозра є необґрунтованою, а її вручення здійснено з порушенням законодавства, що має наслідком незаконність усіх наступних процесуальних дій, включаючи арешт майна.

У зв`язку із наведеними обставинами та на підставі ст. 174 КПК України просив: 1) скасувати накладений ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.07.2023 року по справі № 752/5423/22 (пров. 1-кс/752/5056/23) арешт з майна, а саме арешт з:

- 100 % частки учасників TOB «МІТРА ПЛЮС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМ «ПАРАНГОН» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ ГРУП» ;

- 100 % частки учасників ПСП «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АЛЬГАР», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПРЕСМАШ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «НОВІ ЛОДИ ПРОДАКШЕН», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», ;

2) зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернути майно, а саме корпоративні права:

- 100 % частки учасників TOB «МІТРА ПЛЮС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМ «ПАРАНГОН» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ ГРУП» ;

- 100 % частки учасників ПСП «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АЛЬГАР», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПРЕСМАШ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «НОВІ ЛОДИ ПРОДАКШЕН», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», .

В судовому засідання адвокати власника майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подане клопотання про скасування арешту майна підтримали в повному обсязі, просили слідчого суддю його задовольнити.

Зокрема, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що не зрозуміло з якою метою прокуратура звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на вказане майно і чим керувався слідчий суддя, задовольняючи дане клопотання. Ні у клопотання прокурора, ні в ухвалі сдічого судді від 25.07.2023 не міститься посилання на відповідну постанову про визнання вказаного майна речовими доказами. Більше того, навіть за наявності такої постанови про визнання майна речовим доказом є усталена судова практика, що положення КПК України не визначає можливості накласти арешт на майно лише на підставі наявності самої постанови про визнання речовими доказами. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Підстав для спеціальної конфіскації немає. Арешт майна не має бути покаранням до особи, вина якої не доведена, та не сприяє дієвості даного кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні долучила копію ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.11.2024, якою було знято арешт на корпоративні права підозрюваної, накладені ухвалою слідчого судді від 27.05.2022 у даному кримінальному провадженні. Також зазначила, що самі по собі корпоративні права у даному кримінальному провадженні не можуть бути використані як речові докази. Товариство не може нести колективну відповідальність за дії його учасників. Досудове розслідування щодо юридичних осіб, на корпоративні права яких накладено арешт, не здійснюється. Та власне арештоване майно не відповідає критерію речових доказів.

Органи процесуального керівництва та досудового розслідування, уповноважених осіб на розгляд клопотання про скасування арешту майна, не направили, будучи при цьому належним чином повідомленими про розгляд даного питання (на 10 та 14 січня 2025 року) шляхом доставлення судових повісток про виклик до суду до електронного кабінету користувача системи «Електронний суд».

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, врахувавши доводи адвокатів на обгрунтування заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПКУ України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 09.05.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25.07.2023 року у справі № 752/5423/22 (провадження №1-кс/752/5056/23) клопотання прокурора у кримінальному провадженні - першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000178 від 09.05.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 110-2 КК України задоволено частково.

Так, ухвалою від 25.07.2023 року, зокрема, але не виключно, накладено арешт на майно, а саме: 100% частки учасників ТОВ «МІТРА ПЛЮС», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ПАРАНГОН» , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників, ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД» , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників, ТОВ «АУРУМ ГРУП» , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ПСП «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «АЛЬГАР», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «ПРЕСМАШ», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «НОВІ ЛЮДИ ПРОДАКШЕН», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 ; 100% частки учасників ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», , кінцевим бенефіциарним власником якого є ОСОБА_4 .

Крім того, ухвалою від 25.07.2023 року визначено порядок зберігання речових доказів, а саме, корпоративних прав та вказаного нерухомого майна у кримінальному провадженні № 0000178 від 09.05.2022 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 110-2 КК України шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Як вбачається з ухвали від 25.07.2023 року, звертаючись у суд з даним клопотанням, прокурор просить накласти арешт на майно, перелік якого наведено у клопотанні, з метою забезпечення речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Однак, аналізуючи зміст ухвали, можна дійти висновку, що слідчий суддя, задовольняючи частково дане клопотання, не надала чітких і вичерпних висновків, які б підтверджували обґрунтованість накладення арешту на це майно та з якою метою.

Зокрема, слідчий суддя не встановила, чи відповідає майно критеріям речових доказів згідно зі ст. 98 КПК України, а саме: чи було воно знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберігає на собі сліди цього правопорушення або інші відомості, що можуть бути використані для встановлення фактів чи обставин у провадженні. Більш того, у тексті ухвали відсутні будь-які вказівки на те, що слідство визнало зазначене майно речовими доказами у встановленому законом порядку, тобто шляхом винесення постанови прокурора чи слідчого про визнання майна речовим доказом.

В оскаржуваній ухвалі відсутні відомості або посилання на те, що арештовані корпоративні права були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що підтверджує безпідставність накладення на них арешту.

Корпоративні права не можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому провадженні, оскільки вони існують лише віртуально (в електронній формі), як записи на рахунках певних депозитарних установ, а тому із цих підстав вони не можуть мати ознак речових доказів у цьому кримінальному провадженні. Корпоративні права не є об`єктом матеріального світу.

В ухвалі слідчого судді від 25.07.2023 не вказано, яким чином корпоративні права, на які накладено арешт, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження; яким чином корпоративні права набуті кримінально протиправним шляхом. Докази зворотного відсутні. Крім того, обставини набуття корпоративних прав у даному кримінальному провадженні не розслідуються.

За відсутності даних про внесення до ЄРДР даних про інші кримінальні правопорушення, предметом чи доказом вчинення яких могли бути корпоративні права TOB «МІТРА ПЛЮС», ТОВ «Компанія з управління активами «ПАРАНГОН», ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», ТОВ «АУРУМ ГРУП», ПСИ «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ». ТОВ «АЛЬТАР», ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», ТОВ «ПРЕСМАШ», ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», ТОВ «НОВІ ЛЮДИ ПРОДАКШЕН», ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», не підтверджується наявність правових підстав для накладення арешту на майно, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, що є підставою для скасування накладеного арешту.

При цьому, незважаючи на належне повідомлення органу досудового розслідування та органу процесуального керівництва про розгляд питання у судовому засіданні, останні не надали слідчому судді доказів, які б підтверджували зворотне.

Також слід звернути увагу, що ухвала слідчого судді від 25.07.2023 року не містить жодної вказівки про те, що у рамках відповідного кримінального провадження був заявлений цивільний позов. Відсутність інформації про заявлений цивільний позов в ухвалі вказує на те, що одна з цілей накладення арешту, заявлених стороною обвинувачення, а саме забезпечення цивільного позову, є необґрунтованою та не підтвердженою матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи зміст ухвали від 25.07.2023 року, слід зазначити, що вона не містить належного обґрунтування того, яким чином майно, на яке накладено арешт, може підлягати конфіскації або спеціальній конфіскації відповідно до норм Кримінального кодексу України.

Зокрема, спеціальна конфіскація згідно зі ст. 96-2 КК України застосовується до майна, яке: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Водночас ухвала слідчого судді від 25.07.2023 року не містить будь-яких висновків про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає одному з цих критеріїв. У тексті ухвали також немає даних, які б свідчили про те, що зазначене майно було визнане речовим доказом у порядку, передбаченому КПК України, або що воно має безпосередній зв`язок із кримінальним правопорушенням.

Більше того, відсутні будь-які посилання на матеріали кримінального провадження, які б підтверджували, що це майно було набуте злочинним шляхом або використовувалося для вчинення злочину. Аргументи прокурора щодо необхідності спеціальної конфіскації залишаються суто формальними та не підтверджуються конкретними доказами.

Таким чином, відсутність належного обґрунтування необхідності спеціальної конфіскації майна в ухвалі свідчить про її невідповідність вимогам ст. 170 КПК України, що додатково підтверджує необґрунтованість накладення арешту.

Ухвала слідчого судді від 25.07.2023 містить лише загальні посилання на доводи прокурора, без відповідної конкретизації, обгрунтованості та підставності поданого ним клопотання, та загальні норми КПК України щодо накладення арешту на майно.

У судове засідання представник прокуратури не з`явився , належних доводів зворотнього не навів та не спростував доводи адвокатів власника майна, на яке накдадено арешт.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У клопотанні про скасування арешту майна адвокат власника майна посилається на те, що арешт накладений необґрунтовано та в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя не встановлює обставин про те, що потреба у накладеному арешті відпала, оскільки в межах розгляду даного клопотання було виявлено відсутність належних підстав для накладення арешту як такого.

Зокрема, під час розгляду з`ясовано, що клопотання про накладення арешту не містило чітких доказів того, що майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, або що воно підлягає конфіскації, спеціальній конфіскації чи за рахунок вказаного майна можливе відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Відсутність таких підстав унеможливлює встановлення законності та доцільності накладеного арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Про обґрунтованість накладеного на майно арешту за п.1 ч.2 ст.170 КПК України буде свідчити, по-перше те, що такий захід забезпечення кримінального провадження, передбачений кримінальним процесуальним законом. По-друге, мають існувати факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що майно, на яке накладено арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проаналізувавши посилання, наведені захисниками, на підстави для скасування арешту майна, а також перевіривши докази, надані на їх обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо скасування арешту майна з корпоративних прав TOB «МІТРА ПЛЮС», ТОВ «Компанія з управління активами «ПАРАНГОН», ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», ТОВ «АУРУМ ГРУП», ПСИ «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ». ТОВ «АЛЬТАР», ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», ТОВ «ПРЕСМАШ», ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», ТОВ «НОВІ ЛЮДИ ПРОДАКШЕН». ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ».

Поряд із цим, необхідно вказати, що мета передання Національному агентству арештованого майна для здійснення заходів з управління ним - це, зокрема, забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості (абзац сьомий частини шостої статті 100 КПК України, пункт 4 частини першої статті 1, частина перша, речення перше частини четвертої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»). Передання арештованого майна в управління має забезпечувати досягнення мети арешту, визначеної у статті 170 КПК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя прийшов до висновку про скасування арешту на корпоративні права, накладеного ухвалою від 25.07.2023 року, необхідно скасувати передання Національному агентству арештованого майна, оскільки після скасування арешту відпадають правові підстави для здійснення управління цим майном. Відповідно до статті 2 ЗУ «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство має повноваження управляти лише тим майном, на яке накладено арешт у межах кримінального провадження. Скасування арешту свідчить про те, що таке майно більше не підлягає управлінню з боку Національного агентства, оскільки відсутня правова підстава для обмеження прав власника на це майно.

При цьому вимога адвокатів про зобов`язання Національного агентства вчиняти будь-які дії щодо майна, зокрема про зобов`язання повернути майно, не підлягає розгляду в порядку статті 174 КПК України, оскільки зазначена стаття регулює питання скасування арешту майна, але не передбачає вирішення спорів або зобов`язання суб`єктів, таких як Національне агентство, до вчинення певних дій. У зв`язку з цим, така вимога виходить за межі предмету розгляду в межах кримінального провадження, отже у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Отже, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000178 від 09 травня 2022 року, накладеного ухвалою слідчого судді від 25 липня 2023 року підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 174, 309 КК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року по справі № 752/5423/22 (пров. 1-кс/752/5056/23) арешт з майна, а саме, арешт з:

- 100 % частки учасників TOB «МІТРА ПЛЮС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМ «ПАРАНГОН» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ ГРУП» ;

- 100 % частки учасників ПСП «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АЛЬГАР», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПРЕСМАШ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «НОВІ ЛОДИ ПРОДАКШЕН», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», .

Скасувати застосовану ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» речових доказів, а саме корпоративних прав:

- 100 % частки учасників TOB «МІТРА ПЛЮС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМ «ПАРАНГОН» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПЛЕМЗАВОД «АТМАНАЙ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД» ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ ГРУП» ;

- 100 % частки учасників ПСП «ТАВІЛЬЖАНСЬКЕ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АЛЬГАР», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «СТАРТАП ФІНАНС», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ПРЕСМАШ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖИ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «ТД «НАСОСХОЛДИНГ», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «НОВІ ЛОДИ ПРОДАКШЕН», ;

- 100 % частки учасників ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», ;

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1