Справа № 372/1793/25
Провадження 1-кс-374/25
ухвала

Іменем України

04 квітня 2025 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 02.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке обґрунтовує тим, що слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000712 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Встановлено, що досудовим розслідуванням установлено, що слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області за процесуальним керівництвом Обухівської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від №0000712 від 02.04.2025 за

ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

02.04.2025, о 22:28 год., до чч Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт інспектора СЮП ВП Обухівського РУП (Рижичева) , про те, що під час моніторингу соціальної мережі телеграм в каналі «Новини м. Обухів (Підслухано)» виявлено публікацію де група підлітків насміхаються, поливають невідомою речовиною хлопця, який лежить на землі.

Установлено, що в соціальній мережі телеграм в каналі «Новини м. Обухів (Підслухано)» опубліковано публікацію з відео з підписом «Добрий день. Хотів би привернути увагу до жорстокого випадку, який стався в селі Григорівка . Група підлітків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поглумилася над своїм знайомим, який зазнає булінгу ще з 6-8 років. Вони облили його сечею, знущаючись уже не вперше. Як підліток, мені соромно, що в нашому віці відбуваються такі речі. Це не просто жарт це жорстокість, яка не повинна залишатися без уваги. Хотів би залишитися анонімним. (Лице заблюрили. Якщо правоохоронцям буде потрібно відео без блюру - надамо).

В ході проведення ряду слідчих дій було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 , 2007 р.н., використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi Note 12» знімав відео де ОСОБА_7 обливають невідомою речовиною.

03.04.2025 в ході огляду місця події було вилучено мобільний телефон марки «Redmi Note 12», з ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який має абонентський номер НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакунку PSP1220555.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що мобільний телефон «Redmi Note 12», з ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який має абонентський номер НОМЕР_3 може бути використаний як речовий доказ, що розслідується слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області, так як на ньому зберігається відео запис з місця події де ОСОБА_7 , обливають невідомою речовиною.

03.04.2025 вказаний мобільний телефон «Redmi Note 12», з ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який має абонентський номер НОМЕР_3 було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Виходячи з вищевикладеного, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінально процесуального кодексу України, а саме: є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на мобільний телефон.

Беручи до уваги, що мобільний телефон «Redmi Note 12», з ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який має абонентський номер НОМЕР_3 є речовим доказом та на ньому можуть зберігатися докази протиправної діяльності, а також містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000712 від 02.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: мобільний телефон «Redmi Note 12», з ІМЕІ: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який має абонентський номер НОМЕР_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1