Справа № 195/1285/24
У Х В А Л А

іменем України

15.01.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області матеріали за скаргою ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначила, що 16.07.2024р. вона звернулася до Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В своїй заяві вона повідомляла, що гр.-ка ОСОБА_6 , шляхом обману заволоділа коштами з виданої на ім`я заявника банківської картки та витратила їх на власні потреби, грошові кошти їй не повернула.

17.07.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000071 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Однак, постановою дізнавача СД Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУРГП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024р. вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Копію постанови про закриття кримінального провадження заявник отримала безпосередньо у Відділенні поліції №3 Нікопольського РУП 01.01.2025р.

Заявник вважає, що постанова дізнавача СД Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024р. про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та стала наслідком поверхневого та формального проведення досудового розслідування, допущеного з боку дізнавача.

В оскаржуваній постанові дізнавача обґрунтування зводиться до наведення змісту показань осіб, допитаних під час досудового розслідування, та висновку про наявність цивільно-правових відносин між заявником та ОСОБА_6 .

Але в своїй заяві заявник повідомляла, що ОСОБА_6 самовільно, без її згоди, обманним шляхом, використовуючи додаток в належному їй мобільному телефоні, за рахунок кредитного ліміту, що встановлений на картці заявника А-банку, здійснювала перерахування грошових коштів на власні потреби. При цьому зобов`язання із погашення банку заборгованості за використаний кредит покладається безпосередньо на заявника як на власника картки. ОСОБА_6 грошові кошти їй не повернула та заборгованість за кредитом не погасила.

Диспозиція ст.190 ч.1 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Описані вище дії ОСОБА_6 підпадають під диспозицію ст.190 ч.1 КК України, а тому про цивільно-правові відносини в даному випадку не може бути й мови.

В оскаржуваній постанові дізнавач зазначила, що «в ході досудового розслідування не отримано об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що гр.-ка ОСОБА_6 мала намір незаконно заволодіти грошовими коштами, які були прибутком від спільного ведення сімейного бізнесу».

Проте в своїй заяві заявник вказала, що ОСОБА_6 скористалася кредитними коштами на її банківській картці, а не про якийсь прибуток від спільної діяльності. Таким чином, в ході досудового розслідування дізнавачем взагалі не здійснювалося з`ясування обставин, вказаних нею в заяві про вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, дійшовши висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, в діях ОСОБА_6 , дізнавач так і не встановила та не зазначила в постанові, які ж дії були вчинені ОСОБА_6 , чи вчинила вона заволодіння належними заявнику грошовими коштами, в якому розмірі, яким чином тощо.

Кримінальне провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Висновки дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 ґрунтуються на показаннях самої ОСОБА_6 .

Дізнавачем не було надано належної оцінки інформації, яку надало АТ «Акцент-Банк», про те, що списання грошових коштів із кредитної картки заявника було здійснено саме з використанням мобільного телефону ОСОБА_6 .

Мобільний телефон ОСОБА_6 , який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у ОСОБА_6 не вилучений. Експертне дослідження телефону, в тому числі мобільного додатку банківського сервісу, не призначено та не проведено.

Дізнавачем не вжито заходів із отримання інформації від оператора мобільного зв`язку про використання ОСОБА_6 мобільного телефону з відповідним номером для отримання доступу до грошових коштів на банківському рахунку заявника (надсилання СМС-повідомлень з кодами доступу, телефонні дзвінки банку тощо).

Під час досудового розслідування не проведено одночасного допиту ОСОБА_6 та заявника з метою з`ясування обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Заявнику як потерпілій не було надано можливості заявити клопотання про допит свідків, які можуть підтвердити, що в період вчинення шахрайських дій ОСОБА_6 вони з нею жодної спільної підприємницької діяльності не вели. Ця обставина може бути підтверджена, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування дізнавачем ОСОБА_4 були проігноровані надані заявником докази, зокрема листування її сина із ОСОБА_6 , в якому остання визнає факт незаконного використання нею грошових коштів з банківської картки заявника. Огляд цього листування проведений не був.

Із оскаржуваної постанови дізнавача вбачається, що в даному кримінальному провадженні слідчим суддею Томаківського районного суду 09.10.2024р. винесено ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні АТ «А-банк», та 10.10.2024р. винесено ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна». Проте, обидві ухвали не виконані через різні причини, про що складено рапорти.

Все вищевикладене свідчить про те, що дізнавачем ОСОБА_4 не вчинено всіх дій, спрямованих на отримання доказів в даному кримінальному провадженні та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення. Більше того, ухвали слідчого судді не виконані.

Таким чином, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а тому є незаконною. Висновок дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам.

Допущена дізнавачем ОСОБА_4 бездіяльність під час проведення досудового розслідування вочевидь суперечить вимогам ст. 2 КПК України, а винесена нею постанова є передчасною та незаконною.

На підставі вищенаведеного заявник змушена звернутися до суду із даною скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на те, що вони законні й обґрунтовані, і тому просить суд скаргу задовольнити в повному обсязі.

Дізнавач СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд, у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити у її задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги ОСОБА_5 , просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.

Суд, заслухавши думку учасників даної справи, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000071 від 17.07.2024року, вважає, що скарга громадянки ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000071 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Постановою дізнавача СД Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 р. вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Крім того, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, тобто постанова про закриття справи може вважатись обґрунтованою, якщо вона відповідає такимвимогам: а) висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами; б) слідчим і прокурором враховано й досліджено всі докази; в) ці докази досліджено в сукупності; г) на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок; д) висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам; е) резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальній частині.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявницею ОСОБА_5 , та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Крім того, викладені в оскаржуваній постанові обставини, також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що вказана постанова слідчого підлягає скасуванню.

Рішення про закриття кримінального провадження слідчим обґрунтовано відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, однак, у його змісті не наведено обґрунтувань, з чого виходив дізнавач, дійшовши висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що не надає можливості перевірити обґрунтованість таких висновків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 року прийнята передчасно, не містить висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття кримінального провадження, та належного обґрунтування таких висновків, дізнавачем не зазначено про проведення слідчих дій та не наведено оцінки зібраним в ході їх проведення доказам, з урахуванням яких могло бути прийнято рішення про закриття провадження. Дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено обставин, які перешкоджали повному та всебічному зібранню та дослідженню доказів у кримінальному провадженні, та, які процесуальні дії було вжито з метою їх збирання, на час прийняття оскаржуваної постанови.

За вказаних обставин, висновок дізнавача про наявність підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, є необґрунтованим.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів скарги громадянки ОСОБА_5 та наявність підстав для її задоволення, оскільки в ході розгляду скарги встановлено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження винесено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх його обставин, дізнавачем не зазначено про проведені слідчі дії та не наведено оцінки зібраним в ході їх проведення доказам, з урахуванням яких могло бути прийнято рішення про закриття провадження, не наведено обґрунтувань, з чого виходив дізнавач, дійшовши висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, отже оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 року прийнята передчасно, а досудове розслідування проведено неповно.

На підставі викладених обставин, постанова дізнавача СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження №0000071, внесеного до ЄРДР 17.07.2024 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.190 КК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9,91,303-307,309, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 р. про закриття кримінального провадження №0000071, внесеного до ЄРДР 17.07.2024 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Матеріали кримінального провадження за №0000071 від 17.07.2024 р. повернути до відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2025 р.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

15.01.2025