УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 Справа №607/1647/25 Провадження №1-кс/607/566/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000365 від 30.11.2024, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухівці Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не депутата, не адвоката, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 старший слідчий СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0000365 від 30.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, групою слідчих СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000365 від 30.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2024 у ОСОБА_4 , який перебував у м. Тернопіль, виник злочинний умисел на пошкодження чужого майна шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 заздалегідь домовився із своїм товаришем ОСОБА_7 про спільне пошкодження адміністративної будівлі Петриківського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району шляхом підпалу.

В подальшому, ОСОБА_4 із ОСОБА_7 29.11.2024 близько 23:40 год. з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, із завчасно підшуканими (придбаними) засобами вчинення злочину, а саме запальничкою, засобом для розпалювання вогню у кількості трьох полімерних пляшок, ємкістю 500 мл. кожна та полімерною пляшкою, наповненою бензином, у кількості двох літрів, прийшли до адміністративної будівлі Петриківського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Шептицького, 118 Б, с. Петриків Тернопільського району.

В подальшому, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, умисно, 29.11.2024 близько 23:55 год. за допомогою природнього каменю пошкодили склопакет металопластикового вікна адміністративної будівлі Петриківського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради, після чого, використовуючи заздалегідь підготовлений засіб для розпалювання вогню у кількості трьох полімерних пляшок, ємкістю 500 мл. кожна, та бензин, через пошкоджений склопакет, пролили вище вказані засоби у приміщення будівлі Петриківського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради та використовуючи джерело запалювання, а саме відкрите полум`я запальнички, піднесли його до раніше пролитих легкозаймистих рідин, в результаті чого виникла пожежа, тим самим умисно вчинили пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Виконавши всі можливі дії, направлені на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, тобто загально небезпечним способом, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину втекли, тим самим своїми злочинними діями спричинили Великоберезовицькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області матеріальну шкоду на суму 120 000 грн.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000365 від 30.11.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

30.11.2024 о 20 год. 21 хв. (час фактичного затримання 30.11.2024 о 14 год. 50 хв.) ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Так, 02.12.2024 ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого закінчується 29.01.2025 о 23 год. 59 хв.

Слідчий вказує, що підставами застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а також встановлені обставини, які виправдовують даний підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Слідчий зауважує, що вказані ризик з моменту застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, що унеможливлює застосування до нього менш суворих запобіжних заходів, оскільки жоден з таких не буде достатнім для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної поведінки підозрюваного і виконання ним своїх обов`язків.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 30.11.2024 завершувався 30.01.2025, однак до вказаного строку завершити досудове розслідування неможливо, оскільки на даний час, не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій і рішень з метою забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а саме необхідно: долучити висновки експертиз матеріалів, речовин та виробів, які призначені 20.12.2024 та на даний час перебувають на виконанні Тернопільському НДЕКЦ МВС України та згідно з їх листом № 19/120-2-1057-2025 від 22.01.2025 у зв`язку із завантаженістю експертів, що виконують дані експертизи, проведення яких потребує використання інструментальних методів дослідження, завершення експертизи планується в строк, що не перевищує 90 днів з моменту надходження до установи; долучити висновок пожежо-технічної експертизи, яка на даний час знаходиться на виконанні в Хмельницькому НДЕКЦ МВС України та за для виконання якої експертам потрібно надати висновки експертиз матеріалів, речовин та виробів; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

Постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 23.01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 30.11.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 28.02.2025.

Враховуючи вищенаведене, слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з викладених у ньому підстав та просила задовольнити.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання та зазначив, що слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведено необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також захисник вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що ризики встановлені ухвалою слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 не зменшились. Відтак захисник просив застосувати більш м`якший запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, або ж зменшити розмір застави визначеної ОСОБА_4 , оскільки визначений ухвалою слідчого судді від 02.12.2024 розмір застави є непомірним для ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000365 від 30.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 30.11.2024 о 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкоджені чужого майна шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. та у випадку внесення ОСОБА_4 застави, покладено на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали встановлено о 23 год. 59 хв. 29.01.2025.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 01.12.2024, який повідомив про відомі йому обставини справи;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.11.2024, який повідомив про відомі йому обставини;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 30.11.2024, який повідомив про відомі йому обставини;

-висновок експерта № СЕ-19/120-24/14692-Д від 25.12.2024 за результатами проведення дактилоскопічної експертизи;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.11.2024;

-протоколи огляду місця події від 30.11.2024;

-протоколи огляду предмету від 30.11.2024, 01.12.2024.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

При цьому слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із закінченням 29.01.2025 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі слідчого судді про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_12 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і міру покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки особисті дані останніх йому добре відомі, а тому підозрюваний може особисто або через третіх осіб впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків та потерпілого до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, відтак на думку слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти свідків та іншого підозрюваного до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Окрім цього, ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення на думку слідчого судді також не зменшився та продовжує існувати. Так, встановлено, що ОСОБА_4 не працює та не має постійного джерела доходу, таким чином у нього відсутні засоби для забезпечення нормального проживання, що може спонукати його до вчинення нових злочинів.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Заперечення сторони захисту з приводу продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя до уваги не бере, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що не продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 23.01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 30.11.2024, продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2025.

На думку слідчого судді слідчим у клопотанні а прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду слідчих дій, зокрема: долучити висновки експертиз матеріалів, речовин та виробів, які призначені 20.12.2024 та на даний час перебувають на виконанні Тернопільському НДЕКЦ МВС України та згідно з їх листом № 19/120-2-1057-2025 від 22.01.2025 у зв`язку із завантаженістю експертів, що виконують дані експертизи, проведення яких потребує використання інструментальних методів дослідження, завершення експертизи планується в строк, що не перевищує 90 днів з моменту надходження до установи; долучити висновок пожежо-технічної експертизи, яка на даний час знаходиться на виконанні в Хмельницькому НДЕКЦ МВС України та за для виконання якої експертам потрібно надати висновки експертиз матеріалів, речовин та виробів; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2025.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було визначено заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Згідно із п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 4ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту з приводу зменшення розміру застави та вважає, що розмір застави який визначений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження, а саме запобігти встановленим ризикам та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28.02.2025.

Після внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 (справа 607/25803/24), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 те, що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, внесена сума застави буде звернута в дохід держави.

В задоволенні клопотання захисника, підтриманого підозрюваним, про відмову в продовженні запобіжного заходу тримання під вартою, та заміну на домашній арешт відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника слідчого та прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 28.02.2025.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 31.01.2025 о 13 год. 50 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1