ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000015 від 04.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянки України, з середньо-технічною освітою, не заміжньої, маючої на утримані неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_5

обвинувачена

ОСОБА_3 обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 години 30.12.2024 року, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене у період воєнного стану, при цьому предметом свого злочинного посягання остання обрала мобільний телефон марки «Motorola G04 4/64», належний ОСОБА_6 , який спільно орендує з останньою одну з кімнат у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

30.12.2024 приблизно об 15:00 годині ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, скерований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , впевнившись, що ОСОБА_6 та його співмешканка ОСОБА_7 , знаходячись у своїй кімнаті сплять, ОСОБА_3 зайшла до вказаної кімнати.

Далі, перебуваючи у вищевказаному місці, у вищевказаний час, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, будучи достовірно обізнаним, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року, ОСОБА_3 , впевнившись у відсутності уваги з боку оточуючих, та будучи переконаної, що її дії є таємними, взяла з дивану мобільний телефон марки «Motorola G04 4/64», належний ОСОБА_6 та вийшла з кімнати, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила останньому матеріальну шкоду у розмірі 3637 гривень 23 копійки.

ІІ. Позиція обвинуваченої

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, суду показала, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, 30.12.2024 року перебувала у спільно орендованій квартирі зі ОСОБА_6 , зайшла до його кімнати та впевнившись у відсутності уваги з боку оточуючих, та будучи переконаною, що її дії є таємними, взяла з дивану мобільний телефон марки «Motorola G04 4/64», та вийшла з кімнати, телефон здала д ломбарду.

Також ОСОБА_3 додала, що відшкодувала потерпілому завдану шкоду.

.

ІІІ. Позиція потерпілого

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність, претензій до обвинуваченої не має. З урахуванням того, що у відсутність потерпілого можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у його відсутність.

ІV. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого

Допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинувачену, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і вона повинна нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винної, яка раніше не судима, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для її виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, на рівні мінімальної межі санкції частини статті КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд зазначає, що з огляду на дискреційні повноваження, суд вправі звільнити особу від відбування призначеного покарання з випробуванням за наявності для цього підстав.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

За таких обставин, а також враховуючи, що обвинувачена позитивно характеризується, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини, її ставлення до вчиненого, обстановку за яких вчинено кримінальне правопорушення та вищевикладені обставини даного конкретного кримінального провадження, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, проте в умовах контролю за її поведінкою зі сторони державних органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 378,64 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, з іспитовим строком на два роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 378,64 грн.

Речові докази - мобільний телефон марки «Motorola G04 4/64», переданий ОСОБА_6 - залишити у потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копіювироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8