Справа № 357/5535/24
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ

17 лютого 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання начальника сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні № 0000174, яке внесене до ЄРДР 05 березня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, начальник сектору дізнання ОСОБА_3 просив: надати йому тимчасовий доступ до документів, а саме: виплатних відомостей за 2022 рік ОСОБА_4 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у володінні Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », код ЄРДПОУ НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення оригіналів зазначених документів.

Свої вимоги мотивував тим, що сектором дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці та невстановлений час підробив заповіт від імені своєї покійної матері - ОСОБА_4 .

У ході дізнання, з метою проведення судово-почеркознавчої експертизи є необхідність отримати в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виплатні відомості ОСОБА_4 за 2022 рік.

В інший спосіб їх отримати неможливо, оскільки на запит АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовляється їх надавати, повідомивши, що це можливо виключно за рішенням суду.

Слідчий суддя, розглянув клопотання начальника сектору дізнання ОСОБА_3 за відсутності учасників справи, адже він звернувся із заявою про розгляд справи без його участі.

Своєю чергою, АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, свого представника до суду не направило.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Отже, керуючись вказаною нормою, слідчий суддя розглядав клопотання за відсутності володільця речей та документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить: конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю.

Отож, надаючи тимчасовий доступ до документів, які містять конфіденційну інформацію, слідчий суддя зобов`язаний, пересвідчитись:

(1) в існуванні обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

(2) що ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

(3) що ці документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

(4) що відомості в цих документах можуть бути використані як докази та немає можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою.

Слідчим суддею установлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказана норма передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Засобом вчинення цього проступку є завідомо підроблений документ.

Слідчий суддя зазначає, що розслідуючи вказаний кримінальний проступок, дізнавач має збирати докази, які підтверджують, або спростовують підробку документу.

З показань свідка ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 , на час смерті вона мала у власності житловий будинок та земельну ділянку. У 2024 році він звернувся до другої ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб вступити в спадщину. Десь у лютому 2024 року він прийшов до нотаріуса і той повідомив йому, що у 2022 році його мати склала заповіт. Однак, вона не могла цього зробити, оскільки кілька років перебуває в безпорадному стані, пережила три інсульти та перебувала під його опікою та опікою брата ОСОБА_5 . У березні 2023 року ним з`ясовано, що його брат ОСОБА_5 забрав усі документи з квартири матері. Отже, оскільки його мати фізично не могла підписати заповіт, вважає, що його брат ОСОБА_5 спільно з нотаріусом ОСОБА_7 підробили заповіт та внесли недостовірні дані до реєстру.

Отже, вказані покази свідчать, про те, що могло мати місце кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, засобом вчинення якого є заповіт, який як стверджує свідок ОСОБА_6 є підробленим.

Дізнавач стверджував, що для проведення судово-почеркознавчої експертизи необхідні виплатні відомості ОСОБА_4 за 2022 рік, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно з пп. 1.1 п. 1 розділу І «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Відповідно до пп. 1.4 п. 1 розділу І «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Отож, слідчий суддя погоджується із начальником сектору дізнання, що виплатні відомості ОСОБА_4 за 2022 рік, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », необхідні для проведення судово-почеркознавчої експертизи, оскільки вона померла, а для почеркознавчої експертизи заповіту ОСОБА_4 необхідно надати на дослідження зразки її підпису.

У зв`язку з цим, що слідчий суддя вважає, що доступ до оригіналів вищевказаних документів, може допомогти перевірити справжність заповіту ОСОБА_4 , а самі ці документи можуть бути використаними, в сукупності з висновком експерта, як докази під час судового розгляду.

Слідчий суддя погоджується з начальником сектору дізнання, що іншим шляхом довести обставини, які містяться в зазначених останнім документах, неможливо, оскільки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » їх на запит суду не надає.

Своєю чергою, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, оскільки відповідно до пп. 1.4 п. 1 розділу І «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зразки для дослідження надаються в оригіналах, слідчий суддя дійшла до переконання, про можливість надання розпорядження на вилучення оригіналів виплатних відомостей ОСОБА_4 за 2022 рік

Отже, слідчий суддя задовольняє клопотання начальника сектору дізнання.

Керуючись, ст. 159-165 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів, - задовольнити.

Надати начальнику сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшому капітану поліції ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, а саме: виплатних відомостей за 2022 рік ОСОБА_4 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у володінні Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », код ЄРДПОУ НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення зазначених документів.

Строк дії ухвали тривалістю 2 (два) місяці, з моменту її постановлення.

Роз`яснити, що особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8