Провадження №11-кп/824/2802/2025 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2024 року про продовження строків застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2024 року, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14.02.2025.

Визначено заставу ОСОБА_7 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6050 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції, зазначив, що з огляду на викладене суд у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовного обвинуваченого буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Крім того встановлено, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується. Стан його здоров`я не перешкоджає перебування у місці попереднього ув`язнення. Наявні наведені ризики є дійсним та триваючим, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанціїобвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2024 року та винести нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на біль м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм КПК України і висновки викладені в ухвалі суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, апелянт зазначає проте, що судом проігноровано факт вручення обвинуваченому прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою безпосередньо в судовому засіданні, внаслідок чого обвинувачений не мав можливості ознайомитися з ним та подати письмові заперечення.

Вважає, що прокурор в своєму клопотанні не довів наявність ризиків визначених ст. 177 КПКУкраїни, а висловлено лише припущення щодо їх наявності.

Обвинувачений, зазначає, проте що перебуваючи на домашньому арешті не мав жодного факту, який підпадав під перелік ризиків, зазначає, що не переховувався від слідства та не впливах на слідство, а навпаки подавав слідчому свої клопотання по суті кримінального провадження та які маю значення для слідства.

Зазначає, проте що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, є фізичною особою підприємцем, на момент досудового слідства мав реєстрацію місця проживання.

Заслухавши доповідь судді,пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок, викладений в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2024 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що прокурором в порушення вимог закону вручено обвинуваченому клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в судовому засіданні, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не більш м`який запобіжний захід, як просить обвинувачений в апеляційній скарзі, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Зазначені ризики на цей час продовжують існувати та є реальними. Крім того, усвідомлення обвинуваченого тяжкості покарання, яке може йому загрожувати, свідчить про те, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить розгляд провадження, встановлення реальних обставин справи та виконання правових приписів ст.2 КПК України.

Обставини, які зазначені обвинуваченим апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, районний суд взяв до уваги особу обвинуваченого, тяжкість, характер вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та правильно прийшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Доводів на спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції обвинуваченим не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4