У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

Справа № 936/442/24

Провадження № 1-кп/936/30/2025

03.03.2025 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника у справах дітей Воловецької селищної ради ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 05 березня 2024 року про обвинувачення:

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою (8 класів), раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Судове засідання було призначено на 03.03.2025 на 14.00 год. з викликом всіх учасників судового провадження.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що застосування до неповнолітнього обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, з огляду на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Інші учасники судового провадження, заперечень щодо клопотання не висловлювали.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього,суд дійшов наступного висновку.

З обвинувального акту вбачається, зокрема стислий виклад обставин: 05.03.2024 року близько 16 години 08 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , йдучи по вулиці Коротка в напрямку КНП «Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради», що в селищі Воловець Мукачівського району Закарпатської області разом з неповнолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 побачили в кінці вулиці раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мав труднощі з пересуванням, підійшли до нього та запропонували останньому свою допомогу дійти до лікарні на що потерпілий згодився. Далі знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , близько 16 години 12 хвилин коли потерпілий ОСОБА_11 попросив зупинитись з метою відпочинку та з метою віддячити вказаних осіб витягнув з внутрішньої кишені своєї куртки гаманець та відкривши його то у цей момент у неповнолітнього ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном та відкрито для потерпілого ОСОБА_10 , та двох свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9 у корисних цілях,»з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, вихватив з гаманця грошові кошти у сумі 2 900 гривень, які належали ОСОБА_10 , після чого залишив вказане місце події та мав можливість наділі розпоряджатися викраденими грошовими коштами, якими розпорядився шляхом розрахування в магазинах за продукти харчування, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2 900 гривень 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого в умовах воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду від 13.03.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на 60 діб, до 13.05.2024 та ухвалою суду від 10.05.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 09.07.2024. У подальшому, згідно ухвали Воловецького районного суду Закарпатської області від 08.07.2024, неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, тобто до 06.09.2024 р. включно.

Надалі, згідно листа начальника відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП встановлено, що в ході перевірки неповнолітнього ОСОБА_5 за його місцем проживання, останній порушив умови перебування під домашнім арештом, а саме 20.07.2024 р. поїхав із дому у невідомому напрямку та не повідомив про місце свого перебування.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.09.2024 неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Кримінальне провадження стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України було зупинено на підставі ст.335 КПК України.

14.01.2025 ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області, кримінальне провадження щодо обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 186 КК України було відновлено у звязку із встановленням його місця знаходження та затримання. 15.01.2025 ухвалою суду неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16.03.2025 включно.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Положеннями ч.3 ст. 331 КПК України, передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії до тяжких та у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину - йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, в такому випадку наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 будучи на волі може незаконно впливати на всіх учасників кримінального провадження, а саме на свідків та потерпілого, оскільки проживає на території селища Воловець, де також проживають свідки у даному кримінальному провадженні на яких останній може здійснювати тиск та умовляння, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони неповнолітнього обвинуваченого, таким чином, наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Також, знаходячись на волі, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 разом зі своїми спільниками, які безпосередньо бачили факт грабежу після вчинення вищеописаного кримінального правопорушення, були біля нього поруч та розпорядилися викраденими грошовими коштами шляхом розрахуванням у продуктових магазинах у селищі Воловець, може схилити їх до дачі інших показів, з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання судовому розгляду, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, суд враховує, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 , схильний до вчинення кримінальних правопорушень та продовжує вчиняти кримінально-протиправні діяння, оскільки вироком Воловецького районного суду від 13.02.2025 його було визнано винним за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки та покладенням обов`язків (вирок суду не набрав законної сили).

З моменту взяття неповнолітнього обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку неповнолітнього обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються неповнолітньому обвинуваченому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній ОСОБА_5 , його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік (неповнолітній), стан здоров`я, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості у обвинуваченого переховуватися від суду, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання неповнолітнім обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визначити неповнолітньому обвинуваченому розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з мотивів наведеного в клопотанні обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02.05.2025 включно.

Визначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Закарпатській області.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із селища Воловець Мукачівського району, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

Строк дії ухвали визначити до 02.05.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.03.2025 о 16.40 год.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1