Справа № 541/618/25
Провадження № 1-кс/541/149/2025
У Х В А Л А

14 лютого 2025 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження№ 0000054 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, мотивуючи свої вимоги наступним. Вказану постанову заявник отримав поштовим зв`язком 08 лютого 2025 року, тому строк звернення з даною скаргою ним не пропущено. З постановою дізнавача ОСОБА_3 не згодний, вважає її передчасною та такою, що порушує вимоги КПК України. Рішення дізнавача про закриття кримінального провадження прийнято без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, його висновок не відповідає фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Дізнавачем не проведено перевірки протиріч в показах свідків, не перевірені факти повторності. Дізнавачем не проведено аналіз і перевірку дій (мотивів вчинення злочину) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які безпідставно звинувачуючи заявника у перешкоджанні спілкування з сином, залякуючи, маніпулюючи поведінкою, намагаються примусити заявника через страх силою віддати дитину їм. Просив скасувати постанову дізнавача СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження№ 0000054 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив постанову дізнавача про закриття кримінального провадження скасувати.

Дізнавач ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги, зазначив, ним були допитані всі учасники конфлікту, причому сам ОСОБА_3 під час його допиту зазначив про відсутність прямої погрози вбивством на його адресу. Зауважив, що під час даного досудового розслідування він діяв у межах та у відповідності з нормами КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, додані до скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно припису ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 38 КПКУкраїни орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

П. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000054 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відомості про вказане правопорушення було внесено на підставі ухвали слідчого судді від 20 червня 2024 року.

Постановою від 14 серпня 2024 року дізнавачем ОСОБА_4 дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із встановленням відсутності у діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Обґрунтовуючи прийняття вказаної постанови, дізнавач навів мотиви, з яких він зробив висновок про закриття кримінального провадження, зазначив, що під час досудового розслідування не здобуто доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального проступку, передбаченого ст. 129 КК України.

Відповідно до положень КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем, слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав ї законних інтересів учасників процесу.

Ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, в тому числі у разі, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач приймає постанову, яка може бути оскаржена в порядку, передбаченому КПК України.

У відповідності з ч. 1 ст. 129 КК України відповідальність за вказаною нормою настає за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом: винний усвідомлює, що погрожує вбивством, що ця погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, і бажає цього.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення проявляється у залякуванні потерпілого позбавленням його життя. Погроза вбивством має бути конкретною і реальною.

Під час проведення досудового розслідування дізнавачем в якості потерпілого було допитано ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_8 , а також відібрано пояснення від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Пояснення вказаних осіб не містять відомостей про наявність погроз вбивством на адресу ОСОБА_3 .

Під час допиту ОСОБА_3 пояснив про наявність конфлікту, який відбувся між ним та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 16 жовтня 2024 року на території Ромоданівського ліцею. Обґрунтовуючи вчинення останніми кримінального правопорушення, заявник зазначив, що ОСОБА_7 висловила на його адресу: «А ти не думаєш, що в 14 років він тебе вб`є?», а ОСОБА_6 сказала йому; «Лікуй печінку, а то здохнеш». Надаючи пояснення, останні не спростовували висловлювання вказаних фраз, але зазначили, що вбивством ОСОБА_3 вони не погрожували.

Відсутність погроз вбивством на адресу заявника також підтвердила свідок ОСОБА_8 .

Таким чином, дізнавач СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 дійшов правильного висновку щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Дізнавач дослідив обставини провадження, проаналізував докази, які мають значення для вирішення по суті даного кримінального провадження, та зробив вірний висновок, що в матеріалах досудового розслідування відсутні достатні дані, що вказують на вчинення суспільно небезпечного діяння, які містять ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадженнявідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1