Провадження № 11-кп/824/2934/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001980 від 10.05.2024 року за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,

-26.06.2015 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців;

-11.02.2020 Московським районним судом міста Харків за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-19.01.2024 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-31.01.2024 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-05.02.2024 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-13.06.2024 Святошинським районним судом міста Києва, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці;

на підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_7 за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 31.01.2024, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 05.02.2024, та остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці;

на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 більш суворим покаранням призначеним цим вироком, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 07.05.2024 приблизно о 01 год. 00 хв., в період дії воєнного стану, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, таємно викрав велосипед марки «Crossride» моделі «Madman», з номером рами «0315», чорно-блакитного кольору, шляхом перекусу металевого тросу, яким він був пристебнутий, тобто за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме кусачок, після чого, утримуючи при собі викрадене майно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 5 199 грн. 66 коп.

Крім того, ОСОБА_7 09.05.2024 приблизно о 23 год. 00 хв., в період дії воєнного стану, перебуваючи у під`їзді будинку № АДРЕСА_4, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, таємно викрав велосипед марки «Crossride» моделі «Ramzy 24», чорно-червоного кольору, шляхом перекусу металевого тросу, яким він був пристебнутий, тобто за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме кусачок, після чого, утримуючи при собі викрадене майно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 6 691 грн. 50 коп.

Крім того, ОСОБА_7 11.05.2024 приблизно о 05 год. 00 хв., в період дії воєнного стану, перебуваючи у під`їзді будинку № АДРЕСА_5, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, таємно викрав електро-велосипед фетбайк марки «SMLRO» моделі «XDC600», чорно-жовтого кольору, шляхом перекусу металевого тросу, яким він був пристебнутий, тобто за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме кусачок, після чого, утримуючи при собі викрадене майно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 40 333 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав на те, що суд мав призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, а потім призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, врахувавши вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, оскільки кримінальні правопорушення, які інкриміноване судом обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України вчинені обвинуваченим 07.05.2024, 09.05.2024 та 11.05.2024, тобто до ухвалення вироку суду від 13.06.2024, після чого суд мав призначити остаточне покарання на підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, оскільки інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим після ухвалення вироків Шевченківського районного суду м. Києвавід 19.01.2024, 31.01.2024, 05.02.2024, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Також вказав, що суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має досвід відбування покарання, непрацевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, не роблячи жодних позитивних висновків, а тому вважає, що часткове складання покарань як за сукупністю кримінальних правопорушень, так і за сукупністю вироків в мінімальному розмірі не відповідає ані ступеню тяжкості кримінального правопорушення, ані особі обвинуваченого. Відтак просив оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024, 31.01.2024, 05.02.2024 року, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; пояснення потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, а також призначене судом першої інстанції покарання за ч. 4 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ч.4 ст. 70 та ст. 71 КК України, то колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України та ч. 1 ст. 71, 72 КК України при призначенні йому покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в ч.ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як зазначено в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, один з яких було вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Аналогічний алгоритм призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за та сукупністю вироків визначено висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024, від 31.01.2024, від 05.02.2024 року, а також за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року.

При цьому, як вбачається з оскаржуваного вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинив 07.05.2024, 09.05.2024 та 11.05.2024 року, тобто після ухвалення вироків Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024, від 31.01.2024, від 05.02.2024 року, однак до ухвалення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції порушив порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, не врахувавши належним чином положення ст. 70, 71 КК України, адже після призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України спочатку призначив покарання за сукупністю вироків, застосувавши положення ст. 71, 72 КК України, а потім призначив покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, зазначене вище порушення порядку призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків призвело до порушення вимог ч. 4 ст. 71 КК України, згідно з якими остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а тому з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про його стійку кримінальну протиправну діяльність та відсутність бажання ставати на шлях виправлення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання за ч. 4 ст. 70 КК України та ст. 71 КК України, ніж те покарання, яке визначив суд першої інстанції.

Так, колегія суддів вважає, що за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 слід призначити покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України ОСОБА_7 має бути визначене шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024, 31.01.2024, 05.02.2024, у виді 6 (шести) років позбавлення волі, тобто у тому розмірі, яке зазначив прокурор в апеляційній скарзі. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде відповідати вимогам закону та буде сприяти меті покарання, яка визначена ч. 2 ст. 65, ч. 2 ст. 50 КК України, тобто буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, у тому числі, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Також підставою для скасування вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За змістом ч. 1 ст. 420 КПК України, підставою для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції є, зокрема, необхідність застосування більш суворого покарання.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратуризадовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024, 31.01.2024, 05.02.2024, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

В решті вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4