УХВАЛА

23 січня 2025 року

м. Київ

справа № 161/8149/18

провадження № 51-831ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

установив:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на неї покладено відповідні обов`язки.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року вирок суду першої інстанціїскасовано та перекваліфікувано дії ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та на підставі ст. 417 КПК України кримінальне провадження закрито.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 31 січня 2023 року вирок суду першої інстанціїскасовано та перекваліфікувано дії ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та на підставі ст. 417 КПК України кримінальне провадження закрито.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2023 року ухвалу Волинського апеляційного суду від 31 січня 2023 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року вирок суду першої інстанції скасовано таперекваліфікувано дії ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року в касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України,колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни такого судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак у порушення зазначених вимог представник потерпілої у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, незаконність і необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього у даному кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України. Так, ОСОБА_5 фактично зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, не погоджується з оцінкою судом доказів, що вважає істотним порушення кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, однак відповідно до статей 433, 438 КПК України ці обставини не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

До того ж, у порушення вимог ч. 4 ст. 427 КПК України представник потерпілої не долучив до касаційної скарги документ, що підтверджує його повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК України.

Також касатору, слід урахувати, що при скеруванні касаційної скарги через підсистему «Електронний суд» було залишено поза увагою, що її функціонування у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства. Відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистемЄдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21,у разі подання до суду документів у електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам провадження копій наданих документів.

Отже, у порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Наявність зазначених вище недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Слід зазначити, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник у порушення вимог КПК України, не надав усіх документів, які мають подаватися разом із касаційною скаргою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу ОСОБА_5 без руху.

ВстановитиОСОБА_5 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3