Справа №: 398/572/25
провадження №: 1-кп/398/293/25
УХВАЛА

Іменем України

"26" березня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001263 від 08.11.2024 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2018 років народження, осіб похилого віку не утриманні не має, працює менеджером ТОВ «Кремінь-Сталь», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001263 від 08.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України..

У межах кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, строк дії якого спливає 06.04.2025 року.

26.03.2025 року прокурором через канцелярію суду подано клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час ще на два місяці, яке ним було підтримане в судовому засіданні. Клопотання обгрунтовує тим, що встановлені ризики до сьогодні не змінилися та продовжують існувати, а обраний запобіжний захід спливає найближчим часом.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу, зазначив, що він вину визнає, родичам загиблої все компенсував, будь яких претезій матеріального аба морального характеру вони не мають, наміру впливати на свідків та переховуватись від суду немає, обов`язки, покладені на нього судом виконує в повній мірі, тому вважає, що за таких обставин немає підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного, при цьому просив в разі застосування судом запобіжного заходу застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на останнього відповідних обов`язків.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.12.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці до 25.02.2025 року з забороною останньому в період з 20:00 год до 05:00 год наступного дня залишати місце свого постійного проживання, та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено до 06.04.2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відноситься до тяжких правопорушень та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Обвинуваченому доведено до відома, що саме йому інкримінується, тому він обізнаний, як з кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і із санкцією і видом покарань, що може бути застосовано до нього у випадку доведення вини, що в свою чергу може спонукати його переховуватись від суду. Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. При цьому, обвинувачений свою вину визнає повністю, тому підстав, які б змусили його впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань, немає.

Щодо ризику продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, одружений та має двох малолітніх дітей. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений з необережності, тому ризик продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення прокурором не доведено.

Крім того, при обрані запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_3 одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2018 років народження, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Він має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає, офіційно працевлаштований менеджером в ТОВ «Кремінь-Сталь».

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин, та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення у клопотанні, суд погоджується що продовжує існувати ризик, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду.

Разом з тим, під час розгляду даного клопотання, сторона обвинувачення не навела переконливих доводів та доказів на їх обґрунтування щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику, тобто обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а тому суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, що зазначений в клопотанні.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого від обвинувачується, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України, суд дійшов висновку, що на теперішній час відсутні підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбаченістаттею 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 181, 194,331, 369-372, 376 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто з 26.03.2025 по 26.05.2025, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом у призначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Визначити дату закінчення дії даної ухвали 26.05.2025 року.

Розгляд справи відкласти на 08.04.2025 року 09 год 30 хв.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27.03.2025 року о 12 год 45 хв.

Головуючий ОСОБА_1