Справа № 503/468/25
Провадження № 1-кп/503/81/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Кодима у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 27.11.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гольма Балтського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на посаді у військовому званні «солдат» військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.07.2012 року вироком Кодимського районного суду Одеської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин;

- 06.12.2012 року вироком Кодимського районного суду Одеської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з приєднанням на підставі ст. 71, 72 КК України покарання у виді позбавлення строком 20 днів за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 24.07.2012 року, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки, який на підставі ст. 78 КК України скасовано ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 28.08.2014 року з направленням для відбування призначеного покарання, а 21.12.2018 року звільнений з ДУ «Південна ВК» (№51) по відбуттю строку покарання;

- 17.04.2024 року вироком Кодимського районного суду Одеської області за ст. 3901 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік;

- 23.01.2025 року вироком Кодимського районного суду Одеської області за ст. 3901 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, з частковим приєднанням на підставі ст. 71 КК України покарання за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 17.04.2024 року та з призначенням остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3901 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним внаслідок згоди підозрюваного та потерпілого із встановленими досудовим розслідуванням обставинами:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією у військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» та будучи раніше засудженим за вчинення кримінальних проступків, передбачених ст. 3901 КК України, відносно якого 11 листопада 2024 року Кодимським районним судом Одеської області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 503/2425/24, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП та яка не будучи ніким оскаржена 22.11.2024 набрала законної сили. Окрім того, вказаною постановою ОСОБА_3 направлено для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.

25.11.2024 ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з вищевказаною постановою суду, з умовами обмеження, обов`язками та юридичними наслідками у разі їх порушення.

Однак, в порушення вимог встановлених постановою Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/2425/24 від 11 листопада 2024 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок проходження програми для кривдників та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від її проходження, діючи умисно, з метою ухилення від проходження програми для кривдників, маючи реальну можливість для її проходження, 25.11.2024 перебуваючи приміщенні Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в присутності персоналу центру, без поважних причин відмовився від проходження корекційної програми, як особа, що вчиняє домашнє насильство в сім`ї, про що власноруч написав заяву, яку засвідчив особистим підписом.

Прокурор, у змісті обвинувального акту, звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву в порядку, передбаченому пунктом 1 ч.3 ст. 302 КПК України, складену ним в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріали суд не вважає за необхідне призначати розгляд обвинувального акта в даному кримінальному провадженні у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 382 КК України.

Ураховуючи виконання, під час досудового розслідування кримінального проступку у формі дізнання, вимог ст. 302 КПК України, то суд вважає, що є підстави, передбачені ч.1 ст. 382 КК України, для ухвалення вироку.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 382 КПК України суд вважає необхідним зазначити встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією у військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» та будучи раніше засудженим за вчинення кримінальних проступків, передбачених ст. 3901 КК України, відносно якого 11 листопада 2024 року Кодимським районним судом Одеської області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 503/2425/24, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП та яка не будучи ніким оскаржена 22.11.2024 набрала законної сили. Окрім того, вказаною постановою ОСОБА_3 направлено для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.

25.11.2024 ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з вищевказаною постановою суду, з умовами обмеження, обов`язками та юридичними наслідками у разі їх порушення.

Однак, в порушення вимог встановлених постановою Кодимського районного суду Одеської області у справі № 503/2425/24 від 11 листопада 2024 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок проходження програми для кривдників та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від її проходження, діючи умисно, з метою ухилення від проходження програми для кривдників, маючи реальну можливість для її проходження, 25.11.2024 перебуваючи приміщенні Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в присутності персоналу центру, без поважних причин відмовився від проходження корекційної програми, як особа, що вчиняє домашнє насильство в сім`ї, про що власноруч написав заяву, яку засвідчив особистим підписом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ст. 3901 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються негативно, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, але перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з відповідним діагнозом, який суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного судового рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці, але існування якого підтверджене належним доказом медичною довідкою від 09.12.2024 року № 390, раніше неодноразово судимий.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення (перший епізод злочинної діяльності) за обвинуваченням у даному судовому провадженні було вчинене ОСОБА_3 25.11.2024 року, тобто до ухвалення 23.01.2025 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/87/25 обвинувального вироку, який наразі вже набрав законної сили та яким ОСОБА_3 призначенням остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців за вчинення 31.12.2024 року кримінального правопорушення (другого епізоду злочинної діяльності), передбаченого ст. 3901 КК України.

Згідно першого речення ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. При цьому, ч.1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Однак, суд звертає увагу на те, що епізоди злочинної діяльності ОСОБА_3 25.11.2024 року та 31.12.2024 року мають однакові кваліфікуючи ознаки, а саме умисного ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, а відтак кваліфікуються за однією статтею кримінального закону ст. 3901 КК України.

В свою чергу пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 визначено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Оскільки кримінальним законом не передбачено можливості призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України, то відсутні підстави для застосування ч.4 ст. 70 КК України. Такої позиції дотримується Касаційний кримінальний суду Верховного Суду в своїх постановах від 22 травня 2018 року у справі № 187/1354/15 (провадження № 51-1017км18), від 27 вересня 2018 року у справі № 686/6613/16-к (провадження № 51-2631км18), від 29 січня 2019 року у справі № 500/4680/16-к (провадження № 51- 5148км18), від 23 квітня 2019 року у справі № 541/571/17 (провадження № 51-4136км18) та від 15 січня 2020 року у справі № 585/1603/17 (провадження № 51- 3290 км19).

Тому суд визнавши ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3901 КК України (по епізоду ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, 25.11.2024 року) не вважає за можливе призначати йому покарання, оскільки останнє вже застосоване до нього при його засудженні / ухваленні Кодимським районним судом Одеської області обвинувального вироку 23.01.2025 року у справі № 503/87/25, що відповідає положенням щодо можливості засудження особи за вироком суду / ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання без призначення покарання, передбаченої ч.3 ст. 88 КК України та ч.1 ст. 377 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого, як і інші заходи забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та призначення міри покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3901 КК України (по епізоду ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, 25.11.2024 року).

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який його ухвалив Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1