Дата документу 30.01.2025
Справа № 334/221/25
Провадження № 1-кс/334/329/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Ленінський районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в частині визначення місця зберігання речового доказу,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна в частині визначення місця зберігання речового доказу та просить постановити судове рішення, яким змінити ухвалу слідчого судді від 10.01.2025 року у справі №334/221/25 (1кс/334/78/25), визначивши порядок її виконання шляхом передачі на відповідальне зберігання автомобіля ЗАЗ «Sens», з державним номерним знаком НОМЕР_1 ( первинна реєстрація - за номером НОМЕР_2 ), 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , первинному власнику ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000027 від 04.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та накладено арешт на майно у вигляді позбавлення права на розпорядження, а саме на: автомобіль ЗАЗ «Sens», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , ключі от вказаного транспортного засобу, копію договору купівлі - продажу транспортного засобу № 8047/2024/4498355 від 25.04.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 за № НОМЕР_4 , вилучені 08.01.2025 в період часу з 12:00 по 13:50 слідчим СВ ВП № 2 Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 .

Рішення суду в частині самого накладення арешт на вилучене майно відповідає вимогам кримінального законодавства і заявником не оскаржується. Натомість за позицією потерпілого ОСОБА_3 ухвала потребує певних уточнень в частині зазначення переліку тимчасового вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, а також порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000027 надано статусу потерпілого, а тому він може визнаватися за «іншого власника або володільця майна». Заявник просить передати йому, як першочерговому і законному власнику, зазначений транспортний засіб на відповідальне зберігання.

Посилаючись на положення ч. 5, 6 ст. 9 КПК України, ст. Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник вважає, що є належні правові підстави для звернення до суду з клопотанням про зміну ухвали від 10.01.2025 року в частині передачі йому арештованого автомобіля для тимчасового зберігання до остаточного судового рішення у кримінальному провадженні №0000027.

Заявник вже звертався до слідчого із заявою про передачу йому на зберігання автомобілю, проте постановою слідчого йому було відмовлено оскільки транспортний засіб на даний момент належить ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Слідчий ОСОБА_5 одночасно зробив два протилежні правові висновки: зазначив. що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні та об`єктом незаконного заволодіння всупереч волі власника, та при цьому стверджує, що даний транспортний засіб належить іншій особі - ОСОБА_8 .

Також, заявник вказує, що в ухвалі слідчого судді від 10.01.2025 року, незважаючи на вимогу п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, та детально не зазначений порядок виконання ухвали, а лише зроблено посилання, що зберігання вказаного автомобілю здійснюється в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 і що ухвала про арешт майна виконується негайно.

У вказаному кримінальному провадженні наразі жодній особи не повідомлено про підозру час завершення досудового розслідування не визначений . За таких обставин вважається неможливим створити умови органом досудового розслідування для схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, що у свою чергу, порушує сподівання ОСОБА_3 на належне і безпечне збереження його майна, без зменшення його вартості та зовнішнього вигляду.

У судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав зазначених у клопотанні.

Слідчий проти клопотання заперечував, вказував, що наразі транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_8 , у якого і був вилучений. Слідчим було отримано договір купівлі - продажу транспортного засобу, призначеного почеркознавчу експертизу, для підтвердження обставин, на які вказує потерпілий - що підпис у вказаному договорі виконаний не ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, слідчий суддя приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді від10.01.2025 року було задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на майно у вигляді позбавлення права на розпорядження, а саме на: автомобіль ЗАЗ «Sens», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , ключі от вказаного транспортного засобу, копію договору купівлі - продажу транспортного засобу № 8047/2024/4498355 від 25.04.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 за № НОМЕР_4 , вилучені 08.01.2025 в період часу з 12:00 по 13:50 слідчим СВ ВП № 2 Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіль ЗАЗ «Sens», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , на праві власності належить ОСОБА_8 з 25.04.2024 року.

Обставини які встановлюються у рамках кримінального провадження, у тому числі щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, не спростовують того факту, що на теперішній час власником автомобілю є саме ОСОБА_9 . Крім того, вказаний автомобіль 08.01.2025 року був тимчасово вилучений у ОСОБА_10 .

Таким чином, у розумінні положень ч. 2 ст. 174 КПК УКраїни, ОСОБА_3 не є ані власником, ані володільцем вказаного транспортного засобу.

Обставини, які б свідчили, що відпали підстави для застосування арешту або арешт було накладено необґрунтовано, заявником не зазначені.

Також, заявник вказує, що ухвала слідчого судді від 10.01.2025 року не відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України, та потребує уточнень.

Вказані твердження заявника суперечать нормам КПК України та жодним чином не обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 175 КПК України, яка має назву виконання ухвали про арешт майна», зазначено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

При цьому жодного обов`язку у слідчого судді визначати місце та порядок зберігання арештованого майна не вказаний, вказані обов`язки покладено на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Звертаючись з клопотанням про часткове скасування арешту майна, ОСОБА_3 фактично не просить скасувати арешт відповідно до положень ст. 174 КПК України, а вимагає від слідчого судді повернути йому транспортний засіб у спосіб не передбачений законом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_3 є необґрунтованим, тому відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись ст. 170, 173-175 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Проголошення повного тексту ухвали 03.02.2025 року о 12 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1