Справа № 314/74/25
Провадження № 1-кс/314/395/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , внесеному до ЄРДР№0000018 від 04.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст.115 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 13.10.2017 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 15.11.2022 на підставі ст. 81 КК України, звільнений від відбування покарання умовно-достроково (невідбута частина покарання 1 рік 1 місяць 13 днів)

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшли матеріали за клопотанням прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , внесеному до ЄРДР№0000839 від 21.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч. 2 ст.115 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 січня 2025 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи намір на вбивство, діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство іншої людини, дістав з-за поясу штанів кухонного ножа та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки свого вчинку, підбіг до потерпілого та стоячи навпроти нього, тримаючи ніж у правій руці, наніс ОСОБА_6 чотири удари ножем в область животу, після чого потерпілий з отриманими пораненнями, вибіг з будинку, та побіг до двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 наздогнав його, та не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя людини, під час боротьби з ОСОБА_6 , наніс не менше 5 ударів ножем останньому в область передньої та задньої поверхні грудної клітини, в результаті чого, спричинив потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді множинних (5) проникаючих сліпих колото-різаних поранень передньої та задньої поверхні грудної клітини (рани №1,2,3,4,9) та животу (3) (рани №6,7,8) з ушкодженням по ходу ранових каналів міжреберних м`язів, пристінкової плеври та тканини лівої легені; м`язів живота, очеревини, капсули та тканини печінки, петель тонкого кишківника; непроникаючої (1) сліпої колото-різаної рани (рана №5) на рівні 6-го міжребер`я по лівій передній паховій лінії, з ушкодженням м`яких тканин; різаних ран правого плеча та основної фаланги 2-го пальця правої кисті, з крововиливами в м`яких тканинах, які у сукупності ускладнились розвитком небезпечного для життя стану - масивної крововтрати - мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, в результаті чого, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці події, тим самим ОСОБА_4 умисно позбавив людину життя.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: «вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство».

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання, просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

За приписами ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно ч. 6 ст. 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

За таких обставин, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання /до проведення підготовчого судового засідання/ звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

Аналіз положень ст. ст. 176, 199 КПК України, у взаємозв`язку з положеннями ст. 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках, коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Підготовче засідання у даному кримінальному провадженні судом не призначено, а строк дії запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_4 спливає 04.04.2025. Крім того, суддею Вільнянського районного суду Запорізької області постановлено ухвалу про визначення підсудності розгляду справи. Відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень саме слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

-переховуватися від органів досудового слідства та суду;

-незаконно впливати свідків, потерпілого та експертів у вказаному кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк від 10 до 15 років, та може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі, чим перешкоджатиме встановленню істини у справ, так як існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на переконання суду, не забезпечать запобігання ризикам переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

У відповідності зі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки інші види запобіжних заходів не забезпечать виконання обов`язків підозрюваним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено, а отже, суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 194, 331 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбачених п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Встановити строк дії даної ухвали до 25.05.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

27.03.2025