Провадження № 11-сс/4823/102/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на два місяці, до 13.04.2025, але не довше строку досудового розслідування щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Гребінківського району Полтавської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом; не відлучатися за межі Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, після чого надати у триденний строк слідчому документи, що підтверджують здачу уповноваженому органу паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування такого рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість, достатню на даній стадії досудового розслідування, підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та доведеність прокурором ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. Встановивши, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років та з конфіскацією майна, враховуючи його особу, вік, матеріальний та сімейний стан, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та не працює, є військовим пенсіонером, учасником бойових дій, має нагороди, відзнаки Президентів України та подяки за сумлінну службу, участь в АТО, раніше не судимий, дійшов переконання, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання ризикам та досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово терміном на 60 діб в межах строку досудового розслідування та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, слідчим суддею не у повній мірі оцінені обставини кримінального провадження та переконаний, що обраний слідчим суддею запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , обґрунтованість ризиків, з чим погодився слідчий суддя, вважає, що саме цілодобовий домашній арешт зможе їм запобігти.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, запевняючи, що особисте зобов`язання забезпечить і надалі належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді у межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів, у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000038 від 12.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів за попередньою змовою з цивільними особами з метою розтрати бюджетних коштів, зловживаючи службовим становищем, діючи в умовах воєнного стану, при виконанні договорів поставки товарів фактично здійснили закупівлю дров паливних за завідомо завищеними цінами, що призвело до збитків у великих та особливо великих розмірах.

Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 02.10.2014 № 575, майора ОСОБА_8 призначено на посаду начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (далі КЕВ м. Чернігів).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 11.02.2025 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. При цьому підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч. 2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, доведеність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, врахував особу підозрюваного і обґрунтовано дійшов висновку про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки останнім запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання.

Слідчим суддею були враховані всі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, у тому числі і ті, на які посилається сторона обвинувачення, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

При цьому враховується, що з моменту оголошення підозри жодних порушень процесуальної поведінки підозрюваний не виявляв.

У клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для запобігання ризикам, доведеним суду, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення, а на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4