Справа № 446/1626/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за №0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за №0000092 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2024 у провадження судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_5 передано вище вказаний обвинувальний акт. Ухвалою суду від 30.07.2024 призначено підготовче засідання.

19.12.2024 до суду від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_5 від розгляду вище вказаного кримінального провадження із підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Заявлений відвід мотивований тим, що в 11.12.2024 ним заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 ,який в судовому засіданні заявив, що обвинувачений за весь час не подавав заяв чи клопотань про бажання продовжити військову службу, крім цього прокурор при обгрунтуванні клопотання про продовження тримання під вартою вказує про наявність в обвинуваченого судимостей за 2010 рік, яка є погашеною та не може бути врахована судом. Однак, не зважаючи на це, головуючий не розбираючись у питанні та не досліджуючи докази відмовив у задоволенні відводу.Також зазначив про те, що ним було заявлено відвід захиснику ОСОБА_6 , у задоволенні якого також було відмовлено формально без урахування його аргументів та доводів. На фоні вищевказаних подій він рознервувався у нього піднявся тиск та йому викликали швидку медичну допомогу, після цього головуючий суддя видалив його із судової зали, за те що він не підкорявся розпорядженням головуючого. Крім цього суддя ОСОБА_5 неодноразово проявляв упередженість щодо нього порушуючи його права визначені Конституцією України.

Відтак, вважає, що вищенаведені порушення прав обвинуваченого поза всяким розумним сумнівом доводять неможливість здійснення розгляду справи суддею ОСОБА_5 , з огляду на його особисту упередженість.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлений відвід з підстав зазначених у заяві просили суд такий задовольнити.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з"явились, просили розглядати заяву про відвід без їх участі, підтримавши викладені у ній обставини.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заяви про відвід, зіславшись на необгрунтованість такого та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого відводу, розглянувши заяву про відвід та перевіривши наведені в ній доводи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75 КПК України. Так, серед іншого, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частин 3-5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Водночас в заяві не наведено жодних об`єктивних аргументів, які б свідчили про те, що головуючий суддя ОСОБА_5 є безсторонньою чи упередженим під час розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 402 та ч.5 ст. 407 КК України, при цьому незгода учасника справи з прийнятими судовими рішеннями під час розгляду справи не є підставою для відводу головуючого судді у справі.

Велика Палата Верховного Суду зазначила в ухвалі від 04.02.2020 по справі № 908/137/18, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, в тому числі й на рішення у «Справі Гаусшильдта» від 24.05.1989, «Міккалеф проти Мальти» від 15.10.2009, «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005, «підставою для виходу судді з процесу є достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості, а не будь-які щонайменші сумніви учасників справи (такі як: публічно висловлена думка судді, поведінка судді в інших провадженнях, тощо). Тобто, для задоволення відводу судді за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи».

При цьому суд наголошує, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Проаналізувавши зазначені обвинуваченим ОСОБА_4 обставини для відводу судді ОСОБА_5 , суд має визначити, чи є наведені обвинуваченим факти такими, які можуть викликати обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Зокрема, обвинувачений у заяві про відвід, як на обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 послався на те, що прийнятим рішенням, за результатами розгляду заяв про відвід прокурора ОСОБА_8 та ОСОБА_6 йому було відмовлено у задоволенні таких заяв.

Вище наведені аргументи заявленого обвинуваченим відводу судді за своєю суттю є висловленням незгоди із прийнятим судовим рішенням, мотивами його постановлення та фактично зводяться до оспорювання його законності й обґрунтованості ухвали суду, постановленої в цьому судовому провадженні, що не може слугувати підставою для відводу судді, який постановив таку ухвалу та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у неупередженості останнього, а також вочевидь не може слугувати доказом будь-якого неприязного відношення до учасників судового засідання.

Суб`єктивна оцінка учасником справи дій та рішень судді в частині їх законності, обґрунтованості та правомірності, не є вирішальною при оцінці факту існування об`єктивних сумнівів в неупередженості.

Оцінка таких дій та рішень може бути здійснена у межах апеляційного провадження, якщо така буде ініційована його учасниками а бо викладена в запереченнях .

У будь-якому разі, інститут відводу у кримінальному процесі є механізмом, який забезпечує реалізацію права особи на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України). Цей інститут не є інструментом перегляду судових рішень (процесуальних дій) чи додаткового роз`яснення мотивів їх ухвалення (здійснення). Крім того, зазначений інститут не може використовуватися стороною кримінального провадження як інструмент вибору судді, адже це буде суперечити засаді доступу до правосуддя.

Разом з тим, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 які стосуються обставин видалення його із зали суду, суддею не приймаються, оскільки такі не можуть бути підставою для відводу суді.

Відтак, суд дійшов висновку, що викладені обвинуваченим ОСОБА_4 аргументи на підтвердження підстав відводу судді ОСОБА_5 не відображають будь-якої його упередженості та необ`єктивності по відношенню до обвинуваченого, а лише свідчать про його незгоду з ухваленими раніше судовими рішеннями, що з точки зору закону, не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене суд не вбачає обставин, які б свідчили про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 чт. 75 КПК України, для відводу головуючого судді ОСОБА_5 , тому слід відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід.

Керуючись ст.76,80, 81 Кримінального процесуального кодексу України,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за №0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1