ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/561/25

Провадження № 1-кп/210/403/25

04 лютого 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 27.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрово, Кіровоградської області, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, військовослужбовця призваного за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», якого увільнено від посади навідника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України 2102-ІХ, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 07.01.2025.

Водночас з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ №69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Так, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», якого увільнено від посади навідника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено, в порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 19.01.2025 року близько 01 год. 25 хв. перебуваючи по АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між якими під час спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесних конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення фізичного болю потерпілій ОСОБА_4 .

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю потерпілій ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_4 , наніс один удар долонею своєї лівої руки у ділянку носа останньої, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 зазначає, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з цим прокурор клопоче про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України у спрощеному порядку без проведення судового засідання.

Згідно заяви ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку ч. 1 ст. 126 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 , кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 , кримінального проступку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто, умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КК України, віднесене до умисного кримінального проступку.

ОСОБА_3 раніше не судимий (Т.2 а.с. 43), за місцем проживання характеризується посередньо (Т.2 а.с. 48).

ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (Т.2 а.с. 46,47).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Матеріали кримінального провадження №0000024 від 27.01.2025 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/561/25, провадження №1-кп/210/403/25.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1