Справа № 196/166/25
№ провадження 1-кп/196/32/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого-судді : ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання : ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 06.02.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП-НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП-НОМЕР_2 , уродженця с. Рисове Красноперикопського району Кримської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, військовозобов`язаного, який не працює,раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: роз`їзд АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1-й епізод. 03.02.2025 року близько 16:55 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) обвинувачений ОСОБА_3 разом із обвинуваченим ОСОБА_4 рухались по АДРЕСА_1 , де у них виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до подвір`я та господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №23 від 15.05.1985 року.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, без згоди власника на такі дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду», ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , у період часу з 17:00 год. по 17:05 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), підійшли до металевої хвіртки паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушують недоторканість житла громадян, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, зайшли через вказану незачинену на замок хвіртку, тим самим незаконно проникли у подвір`я приватного домоволодіння.

Після цього, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне проникнення до іншого володіння особи, підійшли до господарського приміщення, двері якого не були зачинені на замок, відкрили вищевказані двері та зайшли до середини приміщення, чим порушили право на недоторканість іншого володіння особи, гарантоване законом ОСОБА_5 , як законного володільця. Далі, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо незаконного проникнення до подвір`я та господарського приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , припинили свої протиправні дії, вважаючи, що досягли протиправного результату та покинули місце вчинення правопорушення.

2-й епізод. Продовжуючи свою протиправну діяльність, 05.02.2025 року близько 08:20 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) обвинувачений ОСОБА_3 разом із обвинуваченим ОСОБА_4 рухались по АДРЕСА_1 , де у них повторно виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до подвір`я та господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №23 від 15.05.1985 року.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, повторно, незаконно, без згоди власника на такі дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду», ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , у період часу з 08:24 год. по 08:34 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), підійшли до металевої хвіртки паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушують недоторканість житла громадян, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, зайшли через вказану незачинену на замок хвіртку, тим самим незаконно проникли у подвір`я приватного домоволодіння.

Після цього, ОСОБА_3 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне проникнення до іншого володіння особи, підійшли до господарського приміщення, навісний замок до дверей якого зламав невстановленим досудовим розслідуванням предметом ОСОБА_3 , та зайшли до середини приміщення, чим порушили право на недоторканість іншого володіння особи, гарантоване законом ОСОБА_5 , як законного володільця. Перебуваючи всередині господарського приміщення, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , знайшли продукти харчування, вартість яких відповідно до ст. 51 КУпАП не перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, які звернули на власну користь. Далі, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо незаконного проникнення до подвір`я та господарського приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , припинили свої протиправні дії, вважаючи, що досягли протиправного результату та покинули місце вчинення правопорушення.

3-й епізод. Продовжуючи свою протиправну діяльність, 05.02.2025 року близько 15:10 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 рухались по АДРЕСА_1 , де у них повторно виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до подвір`я та господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №23 від 15.05.1985 року.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, повторно, незаконно, без згоди власника на такі дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду», ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , у період часу з 15:15 год. по 15:25 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), підійшли до металевої хвіртки паркану, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що порушують недоторканість житла громадян, всупереч волі законного володільця, діючи таємно, зайшли через вказану незачинену на замок хвіртку, тим самим незаконно проникли у подвір`я приватного домоволодіння.

Після цього, ОСОБА_3 діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне проникнення до іншого володіння особи, підійшли до господарського приміщення, навісний замок до дверей якого раніше зламав невстановленим досудовим розслідуванням предметом ОСОБА_3 та зайшли до середини приміщення, чим порушили право на недоторканість іншого володіння особи, гарантоване законом ОСОБА_5 , як законного володільця. Перебуваючи всередині господарського приміщення, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , знайшли продукти харчування та електричний тепловентилятор марки Saturn ST-HT 7645 K з ознаками експлуатації, вартість яких відповідно до ст. 51 КУпАП не перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, які звернули на власну користь. Далі, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо незаконного проникнення до подвір`я та господарського приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , припинили свої протиправні дії, вважаючи, що досягли протиправного результату та покинули місце вчинення правопорушення.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.162 КК України.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:

- обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали письмові заяви, складені в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Також, міститься заява потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали, щодо вчинення кримінальних проступків, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по першому, другому та третьому епізодах у незаконному проникненні до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, т.б. у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.162 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку скоєних кримінальних проступків, особи обвинувачених, обставини, що впливають на їх відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд відносить щире каяття у скоєному.

До обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, суд відносить вчинення кримінальних проступків за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 вперше скоїв кримінальний проступок, в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, негативно характеризується за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше скоїв кримінальний проступок, раніше не судимий, не працює, негативно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин і характеру скоєних кримінальних правопорушень зач.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, та враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання обвинувачених, те, що від скоєних кримінальних проступків тяжких наслідків не настало, то суд вважає необхідним призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією статті у виді 2 років обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, а відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, а відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази - одну банку полуничного варення 0,5 л, одну банку домашньої саморобної томатної заправки 0,5 л, одну банку варення зі смородини 0,5 л, шість пачок макаронних виробів "ріжки" кожна вагою по 500 гр., пляшку соняшникової розливної олії 0,5 л, електричний тепло вентилятор Saturn ST-HT 7645 K, капусту білокачанну 1 головку та цукор буряковий, поміщений у пластиковий контейнер, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 .

Речовий доказ - оптичний диск для лазерних систем зчитування типу Verbatim СD-R 700 МB/52х 80 min із завантаженими відеозаписами із камери відеоспостереження території домоволодіння по АДРЕСА_3 , який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1