УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 463/8169/20

провадження № 51-4069 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:

За ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року - без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 серпня 2021 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 08 жовтня 2024 року відмовив у відкритті провадження за заявою представника Фермерського господарства «Бурка Віталій Володимирович» - Бурки В. В. про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду 20 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування доводів поданої касаційної скарги, зазначає, що рішенням Конституційного Суду України № 5-рп(11) 2024 від 10 квітня 2024 року встановлено, що приписи ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України ( далі - КПК України) не містять заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили, зокрема ухвал слідчих суддів. Посилається на те, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 306, 369, 370, 419, 459, 460, 462, 429, 464 КПК України. Зазначає, що вказана ухвала апеляційного суду перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, оскільки його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не розглянуто, чим позбавлено його доступу до правосуддя. Вказує, що в ухвалі суду апеляційної інстанції відсутні обставини, які надають право відмовити у відкритті провадження за заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Оцінюючи доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , суд касаційної інстанції виходить з такого.

Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України.

У ст. 459 цього Кодексу наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до положень зазначеної норми права нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Отже, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Конституційний Суд України у Рішенні № 5-р(ІІ)/2024 від 10 квітня 2024 року визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), окремий припис ч. 1 ст. 459 КПК України, за яким «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами». Цей Суд констатував, що оспорюваний припис ст. 459 КПК України не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили. Проте, додержання принципу остаточності судового рішення стосовно ухвал слідчих суддів у разі надання права на їх перегляд за нововиявленими обставинами можливе лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду й з урахуванням потреби додержання вимог щодо розумних строків досудового розслідування.

Так, суд апеляційної інстанції, в оскаржуваному судовому рішенні зазначив, що у поданій заяві ОСОБА_1 не навів жодних обставин, визначених ч. 2 ст. 459 КПК України, які б дозволили переглянути, зокрема ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року за нововиявленими обставинами. Натомість викладені в заяві ОСОБА_1 вимоги зводяться до постановлення Львівським апеляційним судом нової ухвали з визнанням протиправної бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій працівників ТУ ДБР у м. Львові, фактично є вимогою повторного апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Львові, що, відповідно, не є нововиявленими обставинами у розумінні статей 459, 462 КПК України.

Водночас апеляційний суд наголосив на тому, що зазначена ухвала слідчого судді переглядалась апеляційним судом та за результатами перегляду Львівський апеляційний суд ухвалою від 30 вересня 2020 року відмовив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Разом з тим, апеляційний суд слушно зауважив, що саме по собі посилання ОСОБА_1 на Рішення Конституційного Суду України, яким встановлена конституційність окремого припису ч. 1 статті 459 КПК України, за яким «судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами», не є нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України.

Інших доводів, ніж ті, які були предметом перевірки апеляційного суду, та були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, у касаційній скарзі ОСОБА_1 не наведено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції, відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить конкретного обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з огляду на положення ст. 412 КПК України, а відтак й необхідності скасування чи зміни судового рішення на підставах, передбачених ч.1 ст. 438 КПК України.

Оскільки з касаційної скарги ОСОБА_1 , наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4