Справа № 287/2200/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої сторони ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000471 від 11.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Кам`яне, Рокитнівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, освіта середня, не інваліда, одруженого, не працюючого, не депутата, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей 2017, 2020, 2022 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому що 10.12.2019 близько 11 години, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел на незаконну порубку лісу, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка), який видається відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету міністрів України №761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», прибув на земельну ділянку, що розташована неподалік с. Кам`яне, Рокитнівського району та відповідає кварталу 2, виділу 24, Руднянського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» на території лісового вказаного лісового масиву, де за допомогою мотопили марки «Stihl» незаконно здійснив повне відокремлення від кореня шести сироростучих дерев породи сосна наступними діаметрами на пнях, 5 по 26,1 - 30 см та 1 по 38 - 42 см, три зрізи пнів, що вилучені в ході ОМП 11.12.2019 з кв. 2 вид. 24 Руднянського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» та три зрізи з комлів колод лісопродукції, що вилучені в ході ОМП 11.12.2019 лісопродукції породи сосна, до розділення складали одне ціле, три зрізи пнів, що вилучені в ході ОМП 11.12.2019 з кв. 2 вид. 24 Руднянського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» та три зрізи з комлів колод лісопродукції, що вилучені в ході ОМП 11.12.2019 лісопродукції породи сосна, до розділення складали одне ціле, чим спричинив Руднянському лісництву ДП «Олевське лісове господарство» відповідно до Пстанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», матеріальну шкоду на суму 30631,27 грн.

У подальшому, з метою розпорядження деревинною, використовуючи гужову повозку, ОСОБА_4 за допомогою власної фізичної сили погрузив незаконно зрізані дерева. Із завантаженою лісопродукцією 11.12.2019 року близько 07 год. 20 хв. поблизу місця здійснення незаконної самовільної порубки лісу, на лісовій ґрунтовій дорозі ОСОБА_4 було виявлено працівниками ДП «Олевське лісове господарство».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за

ч. 1 ст. 246 КК України, як умисні дії, які виразились в умисній самовільній порубці дерев, що заподіяла істотну шкоду.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на ст. 49 КК України заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 не заперечив, щодо заявлено клопотання. Просив звернути арештовану лісопродукцію в дохід держави.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Зазначив, що з часу вчинення обвинуваченим злочину минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а саме п`ять років.

Також прокурор заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови про визнання речовими доказами від 12.12.2019, ухвали слідчого судді Олевського районного суду від 20.01.2020 про накладення арешту на речові докази та висновки експерта за результатами проведення судових трасологічних експертиз від 21.10.2020 № 6/1-728 та від 23.10.2020 № 6/1-729 у цьому кримінальному провадженні. Клопотав гужову повозку повернути власнику - ОСОБА_4 , лісопродукцію стягнути в дохід держави, цивільний позов залишити без розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду від 29.09.2021 року по справі № 409/1465/16-к, розгляд клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) є обов`язком суду, який має відбутися невідкладно, зокрема і в підготовчому судовому засіданні. За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 25 цієї статті, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , вчинено 10.12.2019 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України

(у редакції станом на момент вчинення), у якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) визнавалося злочином середньої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України

(у чинній редакції) згідно ст. 12 КК України (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Оскільки порівняльний аналіз положень статей 12, 49, частини 1 статті 246 КК України свідчить про те, що чинна редакція Закону на момент розгляду справи у судовому засіданні покращує становище обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати правові норми кримінального закону в чинній редакції на момент розгляду справи у суді, застосувавши ст. 5 КК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 10.12.2019 року.

З дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи у суді (03.03.2025 року) пройшло більше 5 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (у чинній редакції).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Наслідки прийняття такого рішення судом ОСОБА_4 роз`яснено та ним зрозумілі. Останній наполягав на закритті кримінального провадження з указаних підстав.

Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів Касаційного кримінального суду зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Жодних доказів щодо неможливості застосування звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України ОСОБА_4 , зокрема з підстав викладених у частинах 2 - 5 цієї статті, суду не надано. Прокурор пояснив суду, що такими доказами не володіє.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 на час розгляду справи є нетяжким злочином, та з моменту його скоєння минуло більше п`яти років, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Щодо витрат, понесених при проведенні по даному кримінальному провадженню судових експертиз, суд приходить до висновку, що вони не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати покладаються на особу у разі, коли відносно неї ухвалено обвинувальний вирок.

При цьому суд також враховує, що в постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, витрати на проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні у сумі 5230,40 грн відносяться на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Щодо цивільного позову прокурора Коростенської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушенням, суд зазначає таке.

За змістом ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 7 постанови №12 від 23.12.2005 Пленум Верховного Суду України, у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) у якій зазначив, що коли відповідно до вимог частини четвертої статті 286 КПК України сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті першому частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Таким чином, цивільний позов прокурора Коростенської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушенням, підлягає залишенню без розгляду, а потерпілій стороні роз`яснюється право на звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі ст. ст. 5, 12, п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 246 КК України, керуючись ст. ст. 100, 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 246 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000471 від 11.12.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - закрити згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Витрати, понесені при проведенні по даному кримінальному провадженню судової трасологічної експертизи від 21.10.2020 № 6/1-728 у сумі 2615,20 грн та судової трасологічної експертизи від 23.10.2020 № 6/1-729 у сумі 2615,20 грн віднести на рахунок держави.

Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Олевського районного суду від 20.01.2020 по справі № 287/2115/19, провадження 1-кс/287/24/20, скасувати.

Речові докази по справі:

- гужову повозку - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- лісопродукцію породи сосна у кількості 11 (одинадцять) сортиментів - передати в дохід держави.

Цивільний позов прокурора Коростенської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити прокурору Коростенської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області, що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1