Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6363/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/227/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження № 274/6363/24 за апеляційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про визначення початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі строком 18 років, призначеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року в порядку заміни більш м`яким покаранням покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Київського міського суду від 18 серпня 2000 року,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою при обчисленні строків покарання після заміни йому довічного ув`язнення згідно ст. 73 КК України, в призначене 16.10.2023 року йому строкове покарання у вигляді 18-ти років позбавлення волі, врахувати період його перебування в ув`язненні з 23.10.2012 року по 16.10.2023 року, тобто вважає початок строку покарання у виді позбавлення волі строком 18 років повинен рахуватися з 23.10.2012. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що оскаржувана ухвала суду суперечить вимогам Конституції України, позиції Верховного Суду та ЄСПЛ, оскільки у ній не наведено жодних причин, чому він вже до відбутих понад 25 років ув`язнення, має відбути ще 18 років позбавлення волі, а також не вказано чому у строк відбуття покарання не зараховується період строку з 23.10.2012 року по 16.10.2023 року. Посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали суду він отримав 10.09.2024 року, а тому вважає строк на її оскарження не пропущеним.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про визначення 23.10.2012 датою початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі строком 18 років, призначеного ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 16.10.2023 в порядку заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 18 років позбавлення волі та врахуванні у строк відбуття вказаного покарання у виді позбавлення волі періоду з 23.10.2012 по теперешній час.

Суд обгрунтував своє рішення тим, що відповідно до ч.1 ст.82 КПК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни такого покарання. Однак, вимоги клопотання засудженого фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням, що набрало законної сили, а саме: із ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року, згідно з якою строк заміненого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі постановлено обчислювати з 16 жовтня 2023 року. Більш того, ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, питання щодо зміни дати початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного в порядку заміни покарання у виді довічного позбавлення волі, було предметом дослідження суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги засудженого, за результатами якого апеляційну скаргу засудженого залишено без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Київського міського суду від 18 серпня 2000 року за ст.ст. 193 ч. 3, 143 ч. 2, 93 п.п. "а", "ж", "з", "і", 42 КК України (у редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з 19 червня 1999 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 лютого 2001 року вирок Київського міського суду від 18 серпня 2000 року залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2018 року у строк покарання засудженому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 червня 1999 року до 15 лютого 2001 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року в порядку ст.82 КК України замінено призначене ОСОБА_7 вироком Київського міського суду від 18 серпня 2000 року покарання у вигляді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк 18 років. Строк покарання у виді позбавлення волі на строк 18 років встановлено обчислювати з 16 жовтня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року залишена без змін.

Таким чином, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року набрала законної сили 24 квітня 2024 року.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_7 просив суд визнати 23.10.2012 року датою початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі строком 18 років, призначеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року в порядку заміни більш м`яким покаранням покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Київського міського суду від 18 серпня 2000 року.

Однак, відповідно до ч.1, 3, та 5 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Таким чином, вказаною нормою КК України чітко визначено строк, з якого обчислюється замінене судом покарання, а також строк покарання у виді позбавлення волі, яким може бути замінено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тобто, у даному випадку строк відбування покарання у виді позбавлення волі для засудженого ОСОБА_7 повинен обчислюватися з 16 жовтня 2023 року, про що і зазначив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції.

Такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають вимогам ч.1 ст.82 КК України, оскільки саме законодавцем визначено початок строку заміненого покарання.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано зауважив, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року переглядалася Київським апеляційним судом, за результатами якого було постановлено ухвалу від 24 квітня 2024 року про залишення ухвали суду без змін.

Таким чином, питання щодо початку строку відбування заміненого в порядку ст.82 КК України покарання, судом вже вирішено у відповідності до вимог зазначеного закону, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про визначення початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі з 23.10.2012 року.

Доводи апеляційної скарги з доповненнями засудженого ОСОБА_7 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про визначення початку строку відбування покарання у виді позбавлення волі строком 18 років, призначеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року в порядку заміни більш м`яким покаранням покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Київського міського суду від 18 серпня 2000 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: