Справа № 643/510/25
Провадження № 1-кс/643/277/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000037 від 06.09.2024 за ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою в обґрунтування якого зазначив, що будучи потерпілим у кримінальному провадженні № 0000037 від 06.09.2024 за ч. 1 ст. 367 КК України 04.12.2024 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив витребувати з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 з метою використання цих відомостей для наступного виклику останнього для допиту.

Постановою від 26.12.2024 слідчий відмовив у задоволенні клопотання посилаючись на те, що орган досудового розслідування володіє інформацією щодо анкетних даних та місця проживання ОСОБА_5 , отже звернення до компетентного органу з метою отримання таких даних не є потрібним.

Постанову слідчого скаржник вважає необґрунтованою, так як викладена в ній інформація не підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, просить скасувати та зобов`язати останнього звернутись до компетентного органу з відповідним запитом.

ОСОБА_3 просить поновити строк для звернення зі скаргою до суду, розглянути та задовольнити скаргу у свою відсутність.

Слідчий до суду не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги, разом з тим надав матеріали кримінального провадження.

Строк для звернення до суду не є порушеним, так як після отримання скаржником копії оскаржуваної постанови скарга на неї подана у межах передбаченого законом строку.

Розглянувши скаргу, слідчий суддя не вбачає підстав для її задоволення з погляду на таке: відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Отже, сама по собі інформація щодо зареєстрованого місця проживання особи не є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні, а лише має сприяти виклику відповідної особи до органу досудового розслідування. При цьому такий виклик не обов`язково має відбуватись шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, спосіб виклику обирається слідчим самостійно. Ключовим для сторони обвинувачення та виконання завдань кримінального провадження є не спосіб виклику і з`ясування зареєстрованого місця проживання особи, а отримання показань відповідної особи про обставини у кримінальному провадженні.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про виклик слідчим ОСОБА_5 , ухилення того від явки, переховування чи вчинення дій, направлених на перешкоджання досудовому розслідуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, з урахуванням потреб та конкретного етапу досудового розслідування слідчий самостійно обирає спосіб та час виклику тієї чи іншої особи для допиту, визначає який об`єм відомостей про цю особу є необхідним для виклику, тощо.

З погляду на викладене слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого від 26.12.2024 цілком обґрунтованою і не знаходить підстав для її скасування. .

Керуючись ст.ст. 220, 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у кримінальному провадженні № 0000037 від 06.09.2024 за ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1