№ провадження 1-в/208/574/24
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з Кам`янської ВК-34, справу за поданням адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська,-

встановив:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.

Постановою Верховного суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 23.07.2024 у справі №206/948/20 задоволено касаційні скарги ОСОБА_6 та захисника. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і кримінальне провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі виконувати окремо.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2023 року за ст. 369 ч.1 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, обраного за цим вироком, не відбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, і остаточно визначити покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання 20.06.2023 року.

Кінець строку відбуття покарання 20.06.2025 року.

Згідно клопотання адвоката ОСОБА_5 , остання просить застосувати відносно засудженої умовно-дострокове звільнення, яке аргументовано тим, що до установи засуджена прибула маючи статус інвалідності ІІІ групи. До суспільно корисної праці не залучена, оскільки має ряд хронічних захворювань, які заважають працевлаштуванню. Норми, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи дотримується.

З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин. Серед засуджених у відділенні конфліктних ситуацій не створює. Правил санітарії та гігієни дотримується, зовнішній вигляд має охайний. Спальне місце та приліжкову тумбу утримує в чистоті. Всі роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення не проявляє. Не залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглої до відділення території. Стягнень та заохочень в установі засуджена не має.

Засуджена має позитивні плани на майбутнє, стверджує, що має намір вести законослухняний спосіб життя. Залучена до програм ДВВ «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Тематичні заходи відвідує, ставлення має поки що поверхневе, набуває навички правослухняної поведінки, які ще потребують закріплення.

Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює, щиро розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 с інвалідом 3 групи, перебуває на обліку у лікарів травматолога і хірурга, кожні півроку повинна проходити курс реабілітації опорно-рухливого апарату та правого колінного суглобу.

Так, засуджена ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку тобто з 20.10.2024 року.

В судовому засіданні засуджена та її захисник, кожен окремо, підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представник установи просила відмовити у задоволенні клопотання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що під час судового розгляду справи не встановлено підстав для застосування до ОСОБА_7 ст. 81 КК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Відповідно до наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 засуджена за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді покарання строком 6 років 1 місяців позбавлення волі , за ч.2 ст. 307 КК України справу закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відбувала покарання ДУ «Кам`янська ВК (№34), до суспільно корисної праці не залучена, оскільки має ряд хронічних захворювань, які заважають працевлаштуванню. Норми, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи дотримується.

З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин. Серед засуджених у відділенні конфліктних ситуацій не створює. Правил санітарії та гігієни дотримується, зовнішній вигляд має охайний. Спальне місце та приліжкову тумбу утримує в чистоті. Всі роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення не проявляє. Не залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглої до відділення території. Стягнень та заохочень в установі засуджена не має.

На час розгляду справи, з призначеного судом покарання засуджена відбула 1 рік 5 місяців 19 днів. За місцем відбуття покарання характеризується наступним чином.

До установи засуджена прибула маючи статус інвалідності ІІІ групи. До суспільно корисної праці не залучена, оскільки має ряд хронічних захворювань, які заважають працевлаштуванню. Норми, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи дотримується.

З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин. Серед засуджених у відділенні конфліктних ситуацій не створює. Правил санітарії та гігієни дотримується, зовнішній вигляд має охайний. Спальне місце та приліжкову тумбу утримує в чистоті. Всі роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Соціально-корисну ініціативу у житті відділення не проявляє. Не залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглої до відділення території. Стягнень та заохочень в установі засуджена не має.

Засуджена має позитивні плани на майбутнє, стверджує, що має намір вести законослухняний спосіб життя. Залучена до програм ДВВ «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Тематичні заходи відвідує, ставлення має поки що поверхневе, набуває навички правослухняної поведінки, які ще потребують закріплення.

Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює, щиро розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 с інвалідом 3 групи, перебуває на обліку у лікарів травматолога і хірурга, кожні півроку повинна проходити курс реабілітації опорно-рухливого апарату та правого колінного суглобу.

Враховуюче викладене, суд вважає, що під час судового розгляду клопотання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , встановлена тільки формалізована підстава застосування до неї ст. 81 КК України, як фактичне відбуття засудженою відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Зразкового виконання вимог режиму на думку суду не підтверджено, тобто і не доведено факт виправлення ОСОБА_7 у тій мірі яка визначає саме мету покарання виправлення особи і відсутності необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Формальне ставлення до застосування ст. 81 КК України є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні поданням адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1