Справа № 686/2622/24
Провадження № 1-кс/686/1080/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088,

встановила:

29.01.2025 прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: нотатки на 14 арк.; квитанції, чеки та накладні на 20 арк.; копії документів на 7 арк.; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «monobank» № НОМЕР_2 ; мастичну печатку ТОВ «Поділля Буд» № 44364467; мастичну печатку ТОВ «Промтава Інтернешн Україна» 40489652; конверт та тримач до сім картки № НОМЕР_3 ; два блокноти із нотатками; мастичну печатку ТОВ «JOBCENTEREU»; мастичну печатку БФ «Ест Бонум»; мастичну печатку ГО «Дім Полонії на Поділлі»; 58 поліетиленових файлів із документами; мобільний телефон «Redmi» модель 23021RAA2Y, ІМЕІ № 1 НОМЕР_4 , № 2 НОМЕР_5 , із сім карткою № НОМЕР_6 ; ноутбук марки «DELL» серійний номер невідомий, без батареї, із зарядним пристроєм, із позбавленням права відчуження, користування та розпорядження ними, із метою збереження речових доказів.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

СУ ГУ Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 26.12.2023, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 190 КК України.

28.01.2025 у період часу із 07 год. 30 хв. до 09 год. 48 хв., проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено і вилучено: нотатки на 3 арк.; квитанції, чеки та накладні на 11 арк.; копії документів на 7 арк.; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «monobank» № НОМЕР_2 ; нотатки на 2 арк.; квитанції та чеки у кількості 9 шт.; аркуші з нотатками 5 шт.; мастичну печатку ТОВ «Поділля Буд» № 44364467; мастичну печатку ТОВ «ПромтаваІнтернешн Україна» 40489652; конверт та тримач до сім картки № НОМЕР_3 ; два аркуші з нотатками; два блокноти з нотатками; мастичну печатку ТОВ «JOBCENTEREU»; мастичну печатку БФ «Ест Бонум»; мастичну печатку ГО «Дім Полонії на Поділлі»; два аркуші з нотатками; 58 поліетиленових файлів з документами; мобільний телефон «Redmi» модель 23021RAA2Y, ІМЕІ № 1 НОМЕР_4 , № 2 НОМЕР_5 , із сім карткою № НОМЕР_6 ; ноутбук марки «DELL» серійний номер невідомий, без батареї, із зарядним пристроєм.

У подальшому, постановою слідчого від 28.01.2025 вилучені речі у ході обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати (п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участі спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, всі інші індивідуалізуючі ознаки, які дозволяють відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення.

Указаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає, оскільки не містить опису 58 поліетиленових файлів із документами із зазначенням назви кожного документу, що унеможливлює їх ідентифікацію, розуміння змісту та відношення до предмету досудового розслідування.

Окрім того, клопотання прокурора не містить доводів щодо необхідності накладення арешту на мастичну печатку ТОВ «Поділля Буд» № 44364467; мастичну печатку ТОВ «Промтава Інтернешн Україна» 40489652; мастичну печатку ТОВ «JOBCENTEREU»; мастичну печатку БФ «Ест Бонум»; мастичну печатку ГО «Дім Полонії на Поділлі»; 58 поліетиленових файлів із документами.

У клопотанні не зазначено підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження щодо мастичної печатки ТОВ «Поділля Буд» № 44364467; мастичної печатки ТОВ «ПромтаваІнтернешн Україна» 40489652; мастичної печатки ТОВ «JOBCENTEREU»; мастичної печатки БФ «Ест Бонум»; мастичної печатки ГО «Дім Полонії на Поділлі»; 58 поліетиленових файлів із документами, не указано, доказом яких фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження, яке розслідується фактом заволодіння грошовими коштами, отриманими шахрайським шляхом ОК ЖБК «Захисник Хмельницький» від фізичних осіб під приводом будівництва багатоповерхового будинку, можуть бути указані печатки та документи, тобто не обґрунтовано необхідності накладення арешту у контексті відповідності перелічених речей критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088, повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя