Вирок

Іменем України

Справа № 712/1360/25

Провадження № 1-кп/712/539/25

25 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючий суддя: ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Татарбунари Одеської обл., громадянина України, військовослужбовця, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, 14.07.2024 близько 14 год. 00 хв., без дозволу командування, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_3 , та направився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 02.11.2024, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи у супроводі працівника ВСП прибув до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 17, і заявив про себе та вчинений злочин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407КК України визнав повністю. Суду показав, що факти викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, суд не встановив. На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_5 до вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.12.2024 (29.12.2024 дата затримання) ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, і тому цей час попереднього ув`язнення необхідно зарахувати в строк відбуття покарання з перерахуванням, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання з перерахуванням, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України час тримання під вартою з 29.12.2024 по 25.02.2025 включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з 26.02.2025

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особами, які перебувають під вартою з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1