№ провадження 1-кп/646/1465/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 408 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010 від 22.02.2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броди, Ратнівського району, Волинської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 408 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010 від 22.02.2024.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №243 від 21.08.2023, ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-снайпера 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введене воєнний стан із 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразове продовжено та який діє на теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Зокрема, солдату ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №294 від 11.10.2023 надано відпустку за сімейними обставинами на 10 діб з 11 по 22 жовтня 2023 року. Відповідно до даного наказу солдат ОСОБА_4 мав з`явитись 23.10.2023 до місця несення служби, а саме до АДРЕСА_2 . Однак, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-снайпера 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_4 23.10.2023 діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану не з`явився до розташування підрозділу та вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

18.10.2024 ОСОБА_4 добровільно з`явився та повідомив до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві про вчинене ним кримінальне правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 та про намір повернутися для проходження військової служби.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 добровільного звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження ОСОБА_4 проходження військової служби.

За таких обставин, як зазначає прокурор, у поданому ним клопотанні, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, кримінальне провадження №0001010 від 22.02.2024 за ч. 4 ст. 408 КК України закрити, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі, а ОСОБА_4 , після набрання ухвалою суду законної сили не пізніше 72 годин зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання, заявлене прокурором та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, зазначив про розуміння ним суті підозри та підстав звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що солдат ОСОБА_4 , призначений відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №243 від 21.08.2023 на посаду стрільця-снайпера 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, з метою ухилитись від військової служби, діючи в умовах воєнного стану 23.10.2023 самовільно не з`явився з відпустки за сімейними обставинами до місця несення служби, а саме - місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_4 в період з 23.10.2024 з метою ухилитись від військової служби, незаконно постійно перебуває поза межами території тимчасової та постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби без поважних причин, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки до місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ст. 286 КПК України до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

З долученої до клопотання письмової згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_4 надав прокурору у кримінальному провадженні свою письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно долученої до клопотання письмової згоди військової частини НОМЕР_2 , командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст. 401 КК України надав письмову згоду на призначення солдата ОСОБА_4 на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Також у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що оскільки підозрюваний виявив бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини на продовження проходження військової служби останнім, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 5, 401 КК України, ст. ст. 284,285,287, 288, 314, 369, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 408 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010 від 22.02.2024 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження ним військової служби, а кримінальне провадження №0001010 від 22.02.2024 щодо нього закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі, а ОСОБА_4 , після набрання ухвалою суду законної сили не пізніше 72 годин зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1