Номер провадження 1-кс/754/2965/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна захисника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ`ВІРА» в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000981 від 21.04.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ`ВІРА» на бездіяльність слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві, у якій просить зобов`язати слідчого повернути ТОВ`ВІРА» майно, що було вилучено в ході огляду місця події, зокрема автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000981 від 21.04.2024 року за ст.122ч.1 КК України.

23.10.2024 року у ході огляду місця події було виявлено та вилучено речовий доказ, а саме автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 . Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2024 року було відмовлено прокурору в його клопотанні про накладення арешту на майно, а саме речовий доказ - автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 . На момент звернення зі скаргою до слідчого судді, а саме 25.10.2024 року даний автомобіль має статус тимчасового вилученого майна, арешт на вказане майно не накладений, а отже порушуються строки передбачені ст.171ч.5 КПК України щодо неповернення тимчасового вилученого майна та відповідно підлягає поверненню його законному володільцю.

Захисник підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала щодо задоволення скарги, вказала, що майно, яке просить повернути у своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 не є тимчасово вилученим майном, оскільки у строки передбачені КПК України було подано до слідчого судді клопотання про накладення арешту на вищевказаний автомобіль, у задоволенні клопотання прокурора було відмовлено. Прокурором було оскаржено ухвалу слідчого суді до Київського апеляційного суду, який своєю ухвалою від 21.11.2024 року скасував ухвалу слідчого суді від 24.10.2024 року на наклав арешт на речовий доказ автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 .

Судовим розглядом встановлено, що слідчим Деснянського УПГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000981 від 21.04.2024 року за ст.122ч.1 КК України.

24.10.2024 року прокурор звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.204 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

21.11.2024 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2024 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою було накладено арешт на речовий доказ в кримінальному провадженні № 0000981 від 21.04.2024 року, а саме автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Встановлено, що автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 був вилучений у відповідності до протоколу огляду місця події та у строки передбачені ч.5ст.171 КПК України було подано клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.11.2024 року було накладено арешт на речовий доказ в кримінальному провадженні № 0000981 від 21.04.2024 року, а саме автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п.3ч.1ст.169 КПК України, та процедура за ч.5ст.171, ч.6ст.173 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-169, 170-173, 234-236, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ`ВІРА» в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000981 від 21.04.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Слідчий суддя: