Справа №-613/1152/24 Провадження №-1-кп/613/61/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000286 від 24 травня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загально-середньою освітою, студента І курсу Вищого Харківського професійного училища №6, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 13 травня 2024 року близько 23 години 00 хвилин, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, а саме до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно, всупереч ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, якими закріплено право людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, та приписів статті 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння не інакше як за вмотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника та законних користувачів, через городню ділянку незаконно проник на територію подвір`я розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де через відсутню частину скла проник до приміщення будинку, чим порушив недоторканість житла та іншого володіння особи.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, щиро розкаявся пояснив, що 13 травня 2024 року близько 23-00 години він знаходився в с.Матвіївка, де на територію подвір`я домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 потрапив через огорожу, після чого через розбите вікно проник до її будинку.В подальшому залишив будинок через вхідні двері, які відчинив з середини. Уточнив, що він навчається, регулярно отримує стипендію.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений її син та про події вона дізналася від працівників поліції.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що в 2024 році їй зателефонували сусіди і повідомили, що в її будинку за адресою: АДРЕСА_2 розбите вікно. Пізніше їй стало відомо, що обвинувачений проник до її домоволодіння. Уточнила, що домоволодіння повністю огороджене, має з усіх сторін паркан, має хвіртку та ворота.

Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_6 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в незаконному проникненні до житла та до іншого володіння особи і кваліфікує його дії за ст.162 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, є студентом училища, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації останній вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище,та приймаючи до уваги,що обвинувачений ОСОБА_6 отримує дохід, суд вважає за необхідне обрати йому покарання за ст.162 ч.1 КК України у виді штрафу.

При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.

Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судових експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати в сумі 8330 гривень 08 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в доход держави, судові витрати за проведення експертиз в сумі 8330 (вісім тисяч триста тридцять) гривень 08 (вісім) копійок.

Речові докази по справі:

- автомагнітолу марки Pioneer моделі DEN-3050 UB, музичну колонку марки Sven моделі BF-11R, музичну колонку марки ВВК моделі МА-970S, махову вудку для риболовлі марки Siweida Itasca, спінінгову вудку для риболовлі марки Jiacheng моделі Тихий Дон 3,6 м, з риболовною котушкою SM 200, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_7 , скасувавши їх арешт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя