Дата документу 02.12.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2091/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/756/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, є батьком 2 малолітніх дітей, не працевлаштованого, зі слів зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25 листопада 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 за погодженням з начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах терміну досудового розслідування.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

25 квітня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345 КК України.

14 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

21 травня 2024 року о 6 год. 17 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 липня 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 6 вересня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 14 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 31 жовтня 2024 року включно.

16 жовтня 2024 року складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, призначити матеріальну компенсацію за кожен день незаконного тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги вказує про порушення слідчим суддею положень щодо обчислення строків досудового розслідування.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що відомості до ЄРДР в даному кримінальному провадженні були внесені 25 квітня 2023 року, 21 жовтня 2024 року він в приміщенні слідчого ізолятору отримав повідомлення про завершення досудового розслідування, з якого випливає, що строк досудового розслідування закінчився 18 жовтня 2024 року, а отже слідчий суддя повинен був обчислювати строки досудового розслідування з 25 квітня 2023 року, тобто з моменту внесення відомостей до ЄРДР та до 18 жовтня 2024 року, у зв`язку із чим, в оскаржуваній ухвалі неправомірно було зараховано у строк досудового розслідування 11 днів. Зазначив, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування до нього іншого альтернативного запобіжного заходу, а норма ч. 6 ст. 176 КПК України, на яку посилається слідчий суддя, є неконституційною.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що оскаржувана ухвала є такою, що відповідає вимог законодавства, вірно встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи підозрюваного про порушення обчислення строків досудового розслідування не ґрунтується на чинному законодавстві.

За клопотанням захисника - адвоката ОСОБА_9 апеляційним судом було забезпечено його участь в судовому засіданні 2 грудня 2024 року в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, разом з тим, захисник у вказаному режимі та особисто до судового засідання апеляційного суду не з`явився.

Ураховуючи, що в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_7 не ставиться питання про погіршення його становища, а також те, що останній не заперечує проти розгляду його апеляційної скарги у відсутність захисника, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 31 жовтня 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні процесуальні дії, а саме, необхідно: ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Із наведеного убачається, що сторона обвинувачення навела факти, які вказують на неможливість на момент продовження тримання під вартою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що у сукупності з іншими доказами виправдовує подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, в ході апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено нових обставин, які не були відомі під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчому судді, котрі б дозволяли на цій стадії дійти висновку щодо відсутності обґрунтованої підозри.

Наявні в матеріалах кримінального провадження факти свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Так, зі змісту пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України убачається, що останній, підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується такими доказами, як: листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15 січня 2024 року, в якому вказані обставини перешкоджання в тому числі ОСОБА_7 законній діяльності військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо забезпечення державного завдання з проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (а.с. 13-14 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу огляду від 11 грудня 2023 року (а.с. 15-24 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-24/4204-ЛД від 19 квітня 2024 року (а.с. 25-37 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу огляду від 19 березня 2024 року (а.с. 38-53 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 5 січня 2024 року, з якого випливає, що він проходить військову службу у Запорізькому районному територіальному центрі. Під час виконання ним заходів по оповіщенню військовозобов`язаних, в тому числі ОСОБА_7 здійснював перешкоджання військовослужбовцям їх законній діяльності (а.с. 54-60 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 8 січня 2024 року, з якого убачаються, що ним надані аналогічні покази свідченням свідка ОСОБА_10 (а.с. 61-66 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16 січня 2024 року, з якого випливає, що під час виконання ним заходів по оповіщенню військовозобов`язаних, в тому числі ОСОБА_7 здійснював перешкоджання військовослужбовцям їх законній діяльності (а.с. 67-75 матеріалів кримінального провадження №0000663); відомостями, отриманими з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 8 січня 2024 року, 16 січня 2024 року за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яких убачається, що свідки впізнали ОСОБА_7 , який був присутній під час конфліктної ситуації між представниками «Живі Люди» та співробітниками ТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_2 , з іншими представниками « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оточував представників ТЦК та СП, фізично не надав вийти з приміщення, не визнавав повноважень ТЦК та СП та за його наказом було зачинено офіс, чим перешкоджав законній діяльності ТЦК та СП (а.с. 76-79 матеріалів кримінального провадження №0000663).

Із наведеного, можливо зробити висновок, що із доданих до клопотання доказів, існують підстави, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки аналіз вищевказаних доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то із оскаржуваного рішення убачається, що слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, установлені при застосуванні запобіжного заходу ризики продовжували існувати на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Надаючи саме таку оцінку, суд апеляційної інстанції ураховує те, що обов`язковою умовою, за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, у тому числі продовжено його застосування, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК України ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, продовжує і надалі існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім іншого, із клопотання слідчого випливає, що ОСОБА_7 без поважних причин у судове засідання з розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, призначене на 16 травня 2024 року, не з`явився, тобто будучі обізнаним про наявність щодо нього кримінального провадження, намагався вчинити дії, направлені на перешкоджання кримінальному провадженню.

Наведені факти не самі по собі, а у їх сукупності та взаємозв`язку свідчать про продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також і ризик незаконного впливу на свідків є досить актуальним, оскільки наразі жоден із свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані свідків, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Ризик продовження кримінального правопорушення або вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що як випливає зі змісту нової підозру, пред`явленої ОСОБА_7 , він неодноразово, у достатньо великий проміжок часу, за попередньою змовою з іншими співучасниками, вчиняв дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, тобто усвідомлюючи, що він вчиняє незаконні дії, у період дії воєнного стану на території України, продовжував і надалі свою діяльність, яка направлена проти основ Національної безпеки України, у зв`язку із чим, будучі на свободі, з високою вірогідністю підозрюваний може продовжити вчиняти інші аналогічні злочини.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання старшого слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, колегія суддів, не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Крім того, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України, які визначають, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Надаючи оцінку доводам підозрюваного ОСОБА_7 щодо порушення строків досудового розслідування, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 219 КПК, за загальним правилом строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження та може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК.

Згідно з ч. 5 ст. 219 КПК, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як убачається із матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 липня 2024 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000663, продовжено до 14 листопада 2024 року включно, у строк якого не входить строк на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.

Із доданого до клопотання повідомлення, випливає, що 18 жовтня 2024 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.с. 23-24).

Відомостей про завершення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких надано доступ відповідно до ст. 290 КПК, станом на постановлення оскаржуваної ухвали (29 жовтня 2024 року) матеріали провадження не містять, сторонами не надано та судом не встановлено.

Таким чином, починаючи з 18 жовтня 2024 року, період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у визначеному 290 КПК порядку та відкриття матеріалів провадження до закінчення ознайомлення, у строки досудового розслідування не включається.

Ураховуючи той факт, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали, відомості про завершення ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування були відсутні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що період з 18 жовтня 2024 року по 29 жовтня 2024 року (11 днів), не включається у строк досудового розслідування, а отже обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід до 25 листопада 2024 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Щодо вимог апеляційної скарги підозрюваного про призначення йому матеріальної компенсації, то такі вимоги не можуть бути предметом розгляду під час апеляційного перегляду ухвали про продовження застосування запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25 листопада 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4