УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В скарзі зазначає, що Третім слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Рівне «проводилося» досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006880 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 до 30.11.20р,а після: з вказаної дати 30.11.20р винесення постанови прокурором Рівненської Обласної прокуратури ОСОБА_5 про обєднання матеріалів досудового розслідування ЄРДР № 0661 від 19.06.20р ч. 1 ст. 365 КК України та ЄРДР №0001052 від 23.09.20р ч1 ст. 364 до 17.03.21р; з вказаної дати 17.03.21р винесення постанови прокурором Рівненської Обласної прокуратури ОСОБА_5 про обєднання матеріалів досудового розслідування ЄРДР № 0000078 14.02.19 за 364ч.1ККУ; загалом у кримінальному провадженні №0006880 (до якого об`єднані -№ 0661 від 19.06.20р ч.1ст.365 ККУ ДБР -№0001052 від 23.09.20р ч1ст.364 ККУ ДБР -№0000524 від 25.06.19 за 364ч.2ККУ НАБУ; -№ 0000078 від 14.02.19 за 364ч.1 ККУ ДБР, за ч. 1 ст. 255 ,ч1 ст. 364, ч. 1ч.2 ст. 365 КК України.

24.12.2020 слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 після винесення 30.11.20р постанови прокурором Рівненської Обласної прокуратури ОСОБА_5 про обєднання матеріалів досудового розслідування ЄРДР № 0661 від 19.06.20р ч. 1 ст. 365 КК України та ЄРДР №0001052 від 23.09.20р ч1 ст. 364 прийняв постанову, якою кримінальне провадження №0006880 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що встановлена відсутність події кримінального правопорушення відразу за всіма трьома статтями кваліфікації правопорушень попередньо у різних за подіями та фігурантами справах без фактичного розслідування ЄРДР № 0661 від 19.06.20р ч. 1 ст. 365 ККУ та ЄРДР №0001052 від 23.09.20р ч1 ст.364 ККУ.

Між тим потерпілим самостійно виявлено у справі,яку Обласний прокурор направив до ТУ ДБР з супровідним «розслідувати створення злочинного угрупування правоохоронцями області»,що «Філія Компанія ТОВ Ідеал груп» використана вказаним угрупування для отримання неправомірної вигоди з доступом до держреєстрів, не платить податки з 2014р оскільки взагалі не зареєстрованата використовує не задекларованих працівників,що встановлено за фактом перевірки Державного агентства праці але ДБР та ДВБ не можуть їх знайти при тому,що філія злочинного угрупування працює за 500м від суду,двб та нацполіції в центрі міста, за підтримки слідчих з прокурорами, у такому стані за наявністю з 2017року справ кримінальних по діям посадових осіб.

Замість проведення належного розслідування,з призначенням незалежного слідчого у справі,відповідно до вимог ст..40Кпку прокурор Рівненської Обласної прокуратури ОСОБА_5 виносить 17.03.21р постанову про об`єднання провадження ЄРДР № 0000078 14.02.19 за 364ч.1ККУ до провадження №0006880 за ч.1ст.255,ч1ст. 364,ч.1ч.2ст.365ККУ в якому ідентично попередньо скасована постанова про закриття ЄРДР № 0000078 14.02.19 за 364ч.1ККУ та відведено слідчого ОСОБА_7 за фактом саботажу розслідування та відсутності жодної слідчої дії у справі з 14.02.19.

Після постанови 17.03.21р про об`єднання провадження ЄРДР № 0000078 від 14.02.19 за 364ч.1ККУ до провадження №0006880 у справі наявний акт передачі справи з ТУ ДБР Хмельницький 17.03.21р до СВ м.Рівне ТУ ДБР Хмельницький слідчому ОСОБА_8 ,що 18.03.21р виносить постанову про закриття провадження без фактичного розслідування «за відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 255 ,ч1 ст. 364, ч. 1ч.2 ст. 365 ККУ»

У вказаних приєднаних справах під закриття ЄРДР № 0661 та ЄРДР №0001052 відсутні будь які слідчі дії та покази заявника і потерпілого при наявності формального складу злочину,а саме: ЄРДР № 0661- скасування резолюції Генерального прокурора №234 від 26.10.18р та заступника Обласного прокурора ОСОБА_9 від 13.11.18р процесуальним прокурором у справі ОСОБА_10 ЄРДР №0004239 13.07.18 з метою зміни підслідності від Обласного СУ ГУНП та Обласної прокуратури до ВП ГУНП і місцевої прокуратури в порушення ч.5ст36Кпку для повернення справи під процесуальне керівництво прокурора ОСОБА_11 , яка є фігурантом справ ТУ ДБР № 0000078 та №0006880 по факту не належного розслідування (у цього прокурора справу забрали за результатом персонального прийому потерпілого ОСОБА_4 . Генеральним прокурором). ЄРДР №0001052 -підлягали розслідуванню дії самого слідчого ОСОБА_12 та слідчого ОСОБА_13 ,який вже були на той час відведені ухвалами Хмельницького міськрайонного суду за фактом саботажу слідства. ЄРДР № 0000078- без фактичного розслідування постанови закриття справи слідчого ОСОБА_7 двічі скасовувалися слідчими суддями та відсутні будьякі слідчі дії. ОСОБА_7 відведений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду постановою Начальника ЗгоСВ ТУ ДБР Хмельницький м.Рівне знову у складі слідчої групи,як і прокурор О, ОСОБА_14 відведена ухвалою Рівненського міського суду.

З метою блокування розгляду заявленого відводу слідчому ОСОБА_15 та прокурору ОСОБА_16 у ЄРДР №0006880 слідчий ОСОБА_17 з 19.10.20р впродовж 2 місяців не надавав матеріали справи до суду до 18.12.20р.,а згодом виніс постанову про закриття.

Цими ж діями були заблоковані прийняття рішень слідчими суддями у справах ЄРДР № 0661 та ЄРДР №0001052.

№0006880 20.12.20р та оскаржив бездіяльність до Печерського районного суду,який прийняв скаргу до провадження № 757/57768/20 24.12.2020р

24.12.2020 у відповідь,слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 після винесення 30.11.20р постанови прокурором Рівненської Обласної прокуратури ОСОБА_5 про обєднання матеріалів досудового розслідування ЄРДР № 0661 від 19.06.20р ч. 1 ст. 365 КК України та ЄРДР №0001052 від 23.09.20р ч1 ст. 364 прийняв постанову, якою кримінальне провадження №0006880 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що встановлена відсутність події кримінального правопорушення,вказана постанова скасована судом 28,01,21р.

А слідчий ОСОБА_8 без фактичного розслідування та виконання ухвал слідчих судей,за прикладом попередника відведеного судом виносить повторно 18.03.21р постанову про закриття кримінального провадження №0006880.

Вказана постанова слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Рівне, ОСОБА_8 є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню,як вчинена в інтересах третіх осіб,а саме «злочинного угрупування створеного правоохоронцями області»,як визначено у супровідному листі Обласного прокурора до ТУ ДБР від 17.12.19р.

Вивчивши та проаналізувавши вищевказану постанову слідчого ОСОБА_8 та проаналізувавши матеріали кримінального провадження слідує, що слідчий в мотивувальній її частині посилається на: -наявність цивільного позову ,що був ініційований фігурантами справ після відкриття кримінальних справ та проведений заочно без повідомлення потерпілого та надання судом позову та ухвали -рішення скасовано ухвалою 28.11.2018р,а в результаті повторного розгляду 22.03.21р залишено судом без розгляду, -цивільні правовідносини ОСОБА_4 та Компанія ТОВ Ідеал Груп,що були припинені за фактом завдання збитків в 2014р,а станом на дату звернення потерпілим встановлено факт відсутності реєстрації Філії Компанія ТОВ Ідеал Груп та сплати податків з 2014р,за вказаним фактом отримано відповіді ГУ ДПС та Дерагентства праці м.Київ і розслідується справа СУФР ГУ ДПС ЄРДР№0000542 та ВП ГУНП ЄРДР № 0000067, -вказані виконавчі провадження,якими у т.ч. завдано потерпілому збитки зупинені у 2018р та ухвалено судом поворот виконання ВП56193965 та ВП56194238 від 25.05.21р.

Завданням же кримінального провадження є розслідування- «створення злочинної організації правоохоронцями області» з не виконанням ухвал суду та довго розвалом слідства з його фактичним блокуванням правоохоронцями, дії яких розслідуються ДБР.

Вся вищевказана діяльність без реєстрації,без сплати податків,з блокуванням розслідування кримінальних справ стала можливою, на думку потерпілого,тільки у складі стійкого злочинного угрупування.

За вказаним фактом по діям «правоохоронців розслідувачів» та слідчих ДБР розслідуються ДБР провадження-№ 0000173 від 25.02.2021 та № 0000093 від 02.02.2021,а по діям Генеральної прокуратури-

№0001941,№0001942, №0001943.

Однак, вказана інформаціє ні слідчим ОСОБА_8 ,ні працівниками Рівненського управління ДВБ НП України належним чином не перевірялася, що свідчить про неповноту та необ`єктивність та недолугість досудового розслідування. Адже, потерпілий ОСОБА_4 сам особисто встановив, що

«Філія ТОВ «Компанія Ідеал Груп з кодом » яка перебуває на обліку у Костопільській ДПІ» здійснює господарську діяльність за адресою : АДРЕСА_1 , ,але реєстрація Філії ТОВ відповідно до вимог законодавства та сплата податків з 2014р до ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня про що свідчить офіційна відповідь установ,а саме Рівненської ДПС та Обласного управління Держпраці.При цьому вказана установа працює в центрі міста з рекламою за 500 м від ДВБ,Обласної прокуратури,місцевого та апеляційного суду.

Клопотання щодо вказаного факту неодноразово подавались на адресу слідства і мали постанови про відмову,хоча ДВБ рік тому не знайшло установу,що діє з рекламою в загальнодоступних джерелах,а згодом під закриття надані матеріали були приєднані до справи.

Отже слідчий відкрито фальшує матеріали справи впевнений у відсутності відповідальності за вказані дії.

З початку прийняття кримінального провадження до свого провадження (17.03.2021) слідчий не провів особисто жодної слідчої дії, а лише виніс постанову,яка на думку потерпілого,приймалася за участі адвоката фігурантів справи за стилем написання і є копією попередніх постанов про закриття. Загалом у справі більше 25 постанов про відмову заявлених клопотань потерпілого. Тобто слідством не приймаються будь-які заходи щодо розслідування вказаного кримінального правопорушення на встановлення осіб, які його вчинили, хоча вказані особи давно відомі, і про це неодноразово наголошував у своїх клопотаннях потерпілий ОСОБА_4 у чисельних клопотаннях.

слідчих дій,а й постанови про відмову у слідчих діях на ухвалу слідчого судді,яку слідчий зобов`язаний виконувати.

Не виконання ухвали є формальним складом злочину за ч.2ст.382ККУ

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий так і не допитав свідків, що свідчить про неповноту та не об`єктивність проведення досудового розслідування, а лише посилання на вимоги ст. 62 Конституції України, при цьому не провівши повного та об`єктивного досудового розслідування, є ніщо інше, як недолугість та низька професійність слідчих органі ДБР.

Разом з тим, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається не на докази (показання свідків, висновки експертиз та інше), які вказують на відсутність події кримінальних правопорушень передбачений ч. 1 ст. 255, ч 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, а лише на п. 12 Постанови Великої Палати Верховного суду від 05.12.2018 року у конкретній справі (справа № 301/2178/13-к, провадження №13-57кс18). Однак, слідчим залишено поза увагою те, що Верховний Суд у цій же постанові зазначив те, що не тільки повинен при кваліфікації дій осіб за ст.ст. 364, 365 КК України враховуватися лише істотна шкода матеріального характеру, а також і не матеріального/морального характеру.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.5 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №6880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255. ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України.

18.03.2021 року слідчим Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_18 винесена постанова про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що кримінальне провадження за №6880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, закрито, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК КК України.

В обґрунтуванні своєї постанови слідчий зазначив, що ТОВ «Компанія Ідеал Груп» було зроблено рекламу, яку подано в ЗМІ, донесено іншим ріеяторам м Рівне, потенційні покупці оглядали вищевказану квартиру в супроводі працівників товариства, оскільки ОСОБА_4 не було на місці. Також товариством було знайдено найбільш мотивованого покупця, організовано з ним зустріч, під час чого передано завдаток.

Згідно договору ТОВ «Компанія Ідеал Груп» було надано комплекс послуг інформаційно-консультативного характеру, пов`язаних з продажем (реалізацією) квартири за адресою АДРЕСА_2 з метою її подальшою відчуження, також проведено супроводження операції укладення попереднього договору забезпеченого завдатком 07.11.2014.

Таким чином, метою агентського договору було знайти клієнта на квартиру, шо фактично ТОВ «Компанія Идеал Груп» було зроблено.

Слідчий Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_18 , з моменту прийняття кримінального провадження за №6880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255. ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, до свого провадження не провів особисто жодної слідчої дії, не допитав свідків, належним чином не допитано про всі обставини у самого потерпілого, а також не перевірено викладені ним у своїх клопотання факти, не провів повного та об`єктивного досудового розслідування.

У зв`язку з вище викладеним постанова слідчого Третього слідчого відділу (з місцем дислокації у м. Рівному) Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_18 , від 18.03.2021 року, є незаконною і необґрунтованою, слідчий не вжив всіх заходів для перевірки обставин спрямованих на встановлення істини у справі.

Крім того при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно ч.1 ст.18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

У відповідності з вимогами п.2 ч.5ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з вставленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_4 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задоволити.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Рівне, ОСОБА_19 про закриття кримінального провадження №0006880 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1