Провадження №: 1-кп/752/1172/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000985 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, українка, громадянка України, без освіти, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 13-ї години 02.08.2023 у ОСОБА_9 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) задля реалізації якого остання 02.08.2023 прибула до Голосіївського району міста Києва та, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114 близько 13-ї години, помітила раніше не знайому їй ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла пішохідною зоною.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_8 та почала з нею розмову, запевняла, що остання має проблеми в особистому житті, погану ауру, пристріт (зурочення), тоді як вона ( ОСОБА_9 ) як цілителька може допомоги позбутися цього за гроші.

ОСОБА_8 , не підозрюючи про протиправні наміри, ОСОБА_9 , будучи, в свою чергу, впевнена у добропорядності намірів ОСОБА_9 , надала їй грошові кошти у розмірі 50,00 грн однією купюрою, а після цього ще 15 000,00 грн, купюрами номіналом по 500,00 грн.

У свою чергу ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, розуміючи протиправність свох дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно і з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, отримавши від ОСОБА_8 50,00 грн та 15 000,00 грн і тримаючи їх в руці, почала проводити так званий обряд, який полягав у говорінні в голос не встановлених у ході досудового розслідування слів.

Після цього, заволодівши чужим майном шляхом обману, тримаючи при собі грошові кошти ОСОБА_8 , маючи можливість розпоряджатися ними на власний розсуд, ОСОБА_9 покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачена завдала майнову шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 15 050,00 грн та вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місце, але не пізніше 13:40 02.08.2023 у ОСОБА_9 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном повторно, шляхом обману (шахрайство) задля реалізації якого остання 02.08.2023 прибула до Голосіївського району міста Києва та, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 близько 13:45 помітила раніше не знайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка йшла пішохідною зоною.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_7 та почала з нею розмовляти, вдаючи співпереживання та емпатію. У ході розмови ОСОБА_10 запевнила ОСОБА_7 що на останню накладено пристріт (зурочення) та запевнила, що може його зняти та очистити її ауру за допомогою спеціального обряду - читання молитви над прикрасами, загорнутими у грошові купюри.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення ОСОБА_9 сказала, щоб ОСОБА_7 передала їй наявні у неї грошові кошти та золоті прикраси. ОСОБА_7 зняла з себе золоті прикраси, які мала при собі, а саме: золоту каблучку вагою 1,85 г, вартістю 2 829,00 грн, золоту каблучку вагою 1,22 г, вартістю 2 623,00 грн та золотий ланцюжок, вагою 2,91 г, вартістю 6 111,00 грн та, загорнувши вказані прикраси у купюру номіналом 20,00 грн, передала їх ОСОБА_11 .

У свою чергу, ОСОБА_9 , тримаючи у своїй руці ювелірні прикраси ОСОБА_7 та грошові кошти, почала проводити так званий обряд, який полягав у говорінні в голос невстановлених досудовим розслідуванням слів.

У цей момент ОСОБА_7 , усвідомивши обман, який відносно неї вчиняється з боку ОСОБА_9 , зрозумівши суть злочинного наміру останньої, вихопила з руки ОСОБА_9 свої ювелірні прикраси і купюру, номіналом 20,00 грн та побігла з місця, тікаючи від кривдниці.

Таким чином, ОСОБА_10 , тримаючи у руці ювелірні прикраси

ОСОБА_7 , загальною вартістю 11 572,00 грн та грошові кошти у розмірі 20,00 грн, будучи впевненою, що виконала всі дії, які вважала за необхідне для доведення кримінального правопорушення до його завершення, не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки її злочинні дії було вкрито і перервано потерпілою ОСОБА_7 .

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачена намагалася і могла завдати майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 у сумі 11 592,00 грн та вчинила нетяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України - замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Свою винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушення ОСОБА_9 визнала, щиро розкаялася та під час свого допиту і відповідей на запитання, надала показання, за змістом яких потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вона обманювала, робила це з метою заробітку, бо є хворою і потребує лікування. Для цього застосовувала спеціальну процедуру, зокрема просила гроші, читала молитву, ворожила.

У той же час обвинувачена підтвердила, що відшкодувала ОСОБА_8 завдані збитки, а саме: передала готівкові грошові кошти в сумі 15 000,00 грн.

Потерпіла ОСОБА_8 під час свого допиту надала показання, в тому числі відповіді запитання прокурора, суду, за змістом яких 02.08.2023 вдень вона вийшла з банку, де зняла велику суму коштів, мала при собі 18 000,00 грн (3 000,00 грн та 15 000,00 грн), прямувала вулицею Великою Васильківською у сувенірну крамницю. Неподалік станції метрополітену "Палац спорту" її перестріла незнайома їй до цього жінка. У залі суду потерпіла вказала на обвинувачену ОСОБА_9

ОСОБА_9 звернулася до неї, запитала котра година. Вона ( ОСОБА_8 ) дістала маленьку сумочку з грішми, дістала звідти телефон та повідомила котра година.

ОСОБА_9 розвернула її в інший бік, звернула увагу на гарну погоду, пояснила, що їй потрібно попити води, вони разом присіли під банком. ОСОБА_9 пила воду і почала розповідати, про те, що вона ( ОСОБА_8 ) має проблеми в особистому житті, пристріт, і цього можна позбутися з її допомогою за гроші.

Вона ( ОСОБА_8 ) дістала 50,00 грн, передала їх ОСОБА_9

ОСОБА_9 почала нашіптувати на купюру молитву та повідомила, що грошей потрібно більше і вона знає, що потерпіла має більше грошей.

Вона ( ОСОБА_8 ) дістала з сумочки 15 000,00 грн та передала їх ОСОБА_9 , яка пішла у невідомому напрямку.

Через якийсь час вона ( ОСОБА_8 ) зрозуміла, що "щось не так", з`ясувала, що у неї відсутня велика сума грошей, яку вона мала при собі, звернулася до банку, де їй порадили викликати поліцію. На місце прибула поліція та слідчо-оперативна група.

У судовому засіданні підтвердила, що обвинувачена ОСОБА_9 компенсувала їй понесену майнову шкоду, а саме: передала 15 000,00 грн в залі суду.

Потерпіла ОСОБА_7 під час свого допиту надала показання, у тому числі відповіді на запитання прокурора, суду, за змістом яких у серпні 2023 року близько 14-ї години вона після роботи по вул. Антоновича прямувала до метро. Повз неї пройшла незнайома до цього жінка. У залі суду потерпіла вказала на обвинувачену ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 покликала її, стала розповідати, що вона цілителька, а на неї ( ОСОБА_7 ) накладено пристріт, запропонували присісти на парапет, розповідала, що спеціальними молитвами вона зніме пристріт і для цього потрібно передати їй прикраси, загорнуті у гроші.

Вона ( ОСОБА_7 ) дістала купюру в сумі 20,00 грн, на що ОСОБА_9 поцікавилась чи не має вона ще грошей. Купюру, дві золоті каблучки, золотий ланцюжок з золотим кулоном передала в руку ОСОБА_9 , яка загорнула ювелірні прикраси у купюру та неначебто читала якусь молитву, а їй ( ОСОБА_7 ) наказала дивитися у різні боки, то праворуч, то ліворуч.

У певний момент вона ( ОСОБА_7 ) усвідомила, що відбувається обман, забрала з руки у ОСОБА_9 свої речі та пішла у сторону метро.

Сукупність досліджених судом доказів у справі свідчить про доведеність вини ОСОБА_9 , яка фактичні обставини не заперечила, як за ч. 1 ст. 190 КК України, так і за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, адже це підтверджується фактичними даними, які містяться у представлених стороною обвинувачення доказах, а саме:

-заяві ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 02.08.2023 з додатками;

-протоколі огляду місця події від 02.08.2023, за участі двох понятих, за яким проводився огляд місцевості за адресою: м. Киї, вул. Велика Васильківська, 116 та було віднайдено пляшку з-під напою;

-протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 - потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу на фотознімку № 2, зображення якої є зображенням ОСОБА_9 ;

-протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.08.2023 від ОСОБА_7 ;

-протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2024 - потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу на фотознімку № 4, зображення якої є зображенням ОСОБА_9 ;

-постанові про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 21.08.2023 (щодо ділянки місцевості по вул. Антоновича, 131 у м. Києві);

-протоколі здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 21.08.2023;

-протоколі огляду компакт-диску та перегляду відеозапису від 21.08.2023;

-постанові про визнання предметів речовими доказами та доручення їх до матеріалів кримінального провадження від 21.08.2023 (оптичний диск з відеозаписами камери відео спостереження, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131).

Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 03.08.2023 за № 0000985 з наступною фабулою: "02.08.2023 до чергової частини Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що 02.08.2023 за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 116 невстановлена особа жіночої статі ромської зовнішності під приводом передбачення майбутнього, заволоділа грошовими коштами заявниці у розмірі 15 000,00 грн, купюрами номіналом по 500,00 грн, які ОСОБА_8 їй надала".

Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 11.08.2023 за № 0002408 з наступною фабулою: "02.08.2023 приблизно о 14:30 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_9 повторно шахрайським шляхом намагалась заволодіти прикрасами, які належать ОСОБА_7 ".

За постановою від 31.08.2023 матеріали кримінальних проваджень № 0000985 та № 0002408 об`єднані в одне провадження, підслідність визначена за Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Описані докази є належними та допустимими, такими, що отримані у встановленому порядку та у сукупністю з визнанням ОСОБА_9 своєї винуватості, показаннями потерпілих, підтверджують на засадах доведеності "поза розумним сумнівом" встановлені обставини, відображені в установчій частині вироку, щодо вчинення ОСОБА_9 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) та вчиненні замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, не доведеному до кінця з причин, які не залежали від волі особи, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає і вході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не було встановлено.

Майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_12 становить 15 050,00 грн та є відшкодованою, що доводиться її поясненнями.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком та нетяжким злочином, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Оцінюючи особу винної, слід зважити на те, що обвинувачена є особою ромської національності, яка не має базової освіти та не виховувалася у спільності, де змалечку прививалися б чесноти і загальноприйняті цінності поваги до права власності. Також враховується, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_9 вважається раніше не судимою, одружена, проживає з чоловіком та малолітнім сином 2016 року народження, які мають вади психологічного здоров`я, неврологічні захворювання, що слідує з представленої суду медичної документації. Сама ж обвинувачена офіційно не працевлаштована, тривалий час хворіє на варикозну хворобу нижніх кінцівок та потребує оперативного лікування.

До обставин, які пом`якшують покарання за п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд відносить щире каяття ОСОБА_9 , визнання винуватості; за п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України - добровільне відшкодування завданої шкоди; за п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України - вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (відсутність коштів для лікування себе і членів родини).

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказано, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2024 у справі № 357/11502/24 ОСОБА_9 звільнено від призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023 у справі № 357/8749/23 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від відбування покарання та установленням іспитового строку, тривалістю 1 рік у зв`язку з закінченням іспитового строку та виконанням покладених обов`язків. Як слідує з указаного вироку від 14.08.2023, кримінальне правопорушення було вчинене 18.04.2023, тобто до постановлення цього вироку та до вчинення кримінальних правопорушень 02.08.2023, у зв`язку з чим приписи ст. 71 КК України не підлягають застосуванню у цій кримінальній справі при призначенні покарання.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно у виді обмеження волі.

При цьому суд знаходить можливість звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на неї обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, так як її перевиховання та виправлення доцільно проводити без ізоляції від суспільства з огляду на наявність у неї особистих стимулів до соціально-позитивного способу життя і законослухняної поведінки (потреба догляду за малолітнім сином і чоловіком) та описаних вище даних про її здоров`я.

Запобіжний захід після надходження обвинувального акта до суду не обирався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи (у разі офіційного працевлаштування).

Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінальної справи № 752/20392/23.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1