Провадження № 1-кп/638/1049/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001131 від 26 травня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадження Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001131 від 26 травня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з визначенням застави. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховатись від суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, усвідомлюючи міру покарання, буде переховуватись від суду з метою уникнення кримінального покарання, яке передбачає позбавлення волі від 7 до 10 років, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному правопорушенні. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовільнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та недоведеності ризиків, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 06 серпня 2024 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2024 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід до 03 жовтня 2024 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2024 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 23 листопада 2024 року з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60560.00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 19 січня 2025 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 15 березня 2025 року.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є тяжким злочинами.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки не всі свідки обвинувачення допитані, у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_5 під вартою з визначенням застави, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, однак такі відомості не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, та відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.217, 314-316, 335 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04 травня 2025 року включно, залишивши застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками, визначеними ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2024 року у справі № 638/13887/24, у розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

Строк дії ухвали встановити до 04 травня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1