КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/1422/25 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1
апеляційне провадження №11-сс/824/1687/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України, у кримінальному провадженні №0000027 від 21 січня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2025 року клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, а саме до 20 лютого 2025 року (включно).

Одночасно визначено розмір застави для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Роз`яснено, що після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 направив на електронну адресу суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без альтернативи внесення застави.

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

У мотивування скарги зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 186, частиною четвертою статті 189 КК України.

Вказує, що суд проігнорував надані стороною обвинувачення докази щодо ризиків, які свідчать про реальну можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експерта у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зауважує, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, буде переховуватись від слідства та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, інкримінований підозрюваному злочин відносно потерпілої та йому відомі місце мешкання, анкетні дані потерпілої, свідків.

Уважає, що підвищується ризик незаконного впливу на учасників у даному кримінальному провадженні, зокрема на потерпілу та свідків, покази яких до теперішнього часу безпосередньо не досліджені судом.

Посилається на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 ніде не працює, немає постійного заробітку, суспільно-корисною працею не займається, що свідчить про реальну можливість ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Зазначає, що судом залишено поза увагою обставини події злочину, пов`язаного із спонуканням потерпілої до вступу у статеві зносини з іншими чоловіками за гроші та з метою відпрацювання нею вигаданого боргу, що свідчить про дуже добру обізнаність підозрюваного у цьому виді злочинності, а визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, є неприпустиме, оскільки реальний обіг коштів в цій протиправній діяльності є захмарним.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 направив на електронну адресу суду дві ідентичні апеляційні скарги, у зв`язку з чим скарги підлягають розгляду як одна.

В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді денного домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання.

Уважає, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням вимог матеріального права і процесуального закону та підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що покази підозрюваного ОСОБА_7 , які не були додані стороною обвинувачення до матеріалів справи, свідчать про те, що у нього був відсутній прямий умисел на скоєння злочинів, що кваліфіковані слідством за статтями 146, 186, 189 КК України.

Зауважує, що недоведеність наявності прямого умислу свідчить про відсутність у діях підозрюваного складу злочину і, як наслідок, процесуально вказує на необґрунтованість пред`явленої підозри.

Вказує, що ОСОБА_7 був присутній, але дитину віддавали подрузі без заперечень зі сторони мами, як потерпілої, оскільки вона була під дією наркотичних речовин та могла нашкодити дитині, що було не в перший раз, матері надали час прийти до тями, прибрати, а потім привезти дитину у нормальні умови для піклування.

Також зазначає про відсутність злочину за статтею 189 КК України, у зв`язку з невірною кваліфікацією, та можливу наявність злочину за статтею 355 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити подану стороною захисту апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 21 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 20 січня 2025 року в денний час доби, точного часту та місця досудовим розслідуванням не встановлено, домовились на вчинення злочину відносно раніше знайомої ОСОБА_14 щодо незаконного заволодіння її майном та викрадення малолітньої дитини.

Того ж дня, ОСОБА_7 , під приводом з`ясування загально-побутових питань, через месенджер Телеграм, домовився про зустріч з ОСОБА_14 за місцем мешкання останньої, а саме: АДРЕСА_2 , де також мешкає малолітня ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 січня 2025 року приблизно о 20 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , для реалізації раніше узгодженого плану, усвідомлюючи, що в державі Україна оголошено воєнний стан, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вимагання чужого майна та викрадення малолітньої дитини, з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучі достовірно обізнані, що ОСОБА_14 має флеш-накопичувач, на якій зберігається криптовалюта Біткоїни та Ефіри, під вигаданим приводом щодо повернення боргу у розмірі 200 доларів США, приїхали за місцем мешкання ОСОБА_14 та малолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_14 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , влаштували словесну сварку потерпілій та з погрозою насильства відносно неї та її малолітньої доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почали вимагати повернення грошових коштів у розмірі 200 доларів США за неіснуючий борг.

Після чого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою відшукання грошових коштів та флеш-накопичувача, на якій зберігається криптовалюта Біткоїни та Ефіри провели обшук квартири ОСОБА_14 , під час якого відшукали лише приблизно 20 тисяч гривень готівки.

Після чого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою вимагання грошових коштів та спонукання ОСОБА_14 до вступу у статеві зносин з іншими чоловіками за гроші та з метою відпрацювання нею вигаданого боргу, викрали малолітню ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження малолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відшукану готівку в розмірі близького 20 тисяч гривень, мобільний телефон марки «Айфон 13 про Макс» золотистого кольору та банківську картку.

21 січня 2025 року приблизно о 01 годині ночі, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, закрили ОСОБА_14 у квартирі та разом з ключами від квартири покинули місце вчинення злочину та за допомогою не встановленого автомобілю перевезли малолітню ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця мешкання ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим не законно позбавив волі.

22 січня 2025 року у порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 .

23 січня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України.

24 січня 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_16 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 21 січня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2025 року клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, а саме до 20 лютого 2025 року (включно).

Одночасно визначено розмір застави для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Роз`яснено, що після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З такими висновками колегія суддів погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами в їх сукупності, а саме: протоколом усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_14 від 25 січня 2025 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ; протоколами впізнання осіб за фотознімками з потерпілою ОСОБА_14 , протокол обшуку від 25 січня 2025року за місцем тимчасового проживання підозрюваної ОСОБА_12 , де було виявлено викрадену дитину; протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_13 марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому було вилучено ключі від квартири та документи (на оренду квартир), належні потерпілій ОСОБА_14 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , де вилучено банківську картку, мобільний телефон «Айфон» та чохол від мобільного телефону потерпілої ОСОБА_14 ; протоколами переглядів записів з камер відеоспостереження від 21 січня 2025 року у с. Софіївська Борщагівка; протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також іншими доказами у своїй сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, який після вчинення злочину переховувався від слідства; знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, враховуючи викладені обставини, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного, вимоги КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Також, слідчим суддею обґрунтовано враховано характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, вік підозрюваного та стан здоров`я, його майновий та сімейний стан, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя, що дає підстави вважати, що застосування більш м`яких або альтернативних запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З урахуванням указаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що вказані обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні ОСОБА_7 під вартою, а тому щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування щодо ОСОБА_7 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, немає.

Як установлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується вищевикладеним.

Слідчий суддя, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України, тобто у вчиненні злочинів із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Разом з тим, слідчий суддя, встановивши обставини даного кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, а також характер та спосіб вчинених дій, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке вчинено, зокрема, відносно малолітньої дитини, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя, що дає підстави вважати, що застосування більш м`яких або альтернативних запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, дійшов безпідставного висновку, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, та зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України, оскільки це буде суперечити меті і підставам застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною четвертою статті 189, частиною четвертою статті 186 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення, винуватості особи в його вчиненні, оцінка належності та допустимості зібраних у справі доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що покази підозрюваного ОСОБА_7 , які не були додані стороною обвинувачення до матеріалів справи, свідчать про те, що у нього був відсутній прямий умисел на скоєння злочинів, що кваліфіковані слідством за статтями 146, 186, 189 КК України; недоведеність наявності прямого умислу свідчить про відсутність у діях підозрюваного складу злочину і, як наслідок, процесуально вказує на необґрунтованість пред`явленої підозри; ОСОБА_7 був присутній, але дитину віддавали подрузі без заперечень зі сторони мами, як потерпілої, оскільки вона була під дією наркотичних речовин та могла нашкодити дитині, що було не в перший раз, матері надали час прийти до тями, прибрати, а потім привезти дитину у нормальні умови для піклування, а також щодо відсутності злочину за статтею 189 КК України, у зв`язку з невірною кваліфікацією, та можливої наявності злочину за статтею 355 КК України, колегія суддів уважає передчасними.

За таких обставин в їх сукупності, виходячи з положень пункту 2 частини третьої статті 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого частково та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 30 діб, а саме до 20 лютого 2025 року (включно), апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_16 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, а саме до 20 лютого 2025 року (включно) без визначення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4