Справа № 638/4872/25
Провадження № 1-кс/638/991/25
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України,

в с т а н о в и в:

17 березня 2025 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернулася до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 15 березня 2025 року у період часу з 10 год. 55 хв. до 11 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, п-т Науки, 38, майно, а саме: пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342; ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору.

Клопотання мотивоване тим, що 15.03.2024 приблизно о 10:03 год. за адресою: м. Харків пр-т Науки буд. 38, екіпажем патрульної поліції виявлено автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_4 зі знищеним VIN номером кузова автомобіля. Під час перевірки за базами ІПНП було встановлено, що за реєстраційними номерами, які стоять на транспортному засобі, а саме НОМЕР_3 , значиться ще один автомобіль HYUNDAI SONATA, у зв`язку з чим екіпажем 1151 було прийнято рішення звірити номера агрегатів на кузові транспортного засобу, в результаті чого було виявлено знищення номерів вузлів та агрегатів даного транспортного засобу, а саме знищено ідентифікаційного номера (номер кузова).

15.03.2025 в період часу з 10 год. 55 хв. по 11 год. 30 хв., за участю понятих, слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, п-т Науки, 38, під час якого у громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342, яке мало ознаки підробки; ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ; транспортний засіб ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору.

В подальшому постановою дізнавача від 17.03.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що ідентифікаційні номери шасі (кузова, рами) або двигуна вказаного транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору змінювалися (знищувалися), у зв`язку з чим, для з`ясування істини по кримінальному провадженню необхідно призначити судову трасологічну експертизу. Крім того у кримінальному провадженні призначено проведення судово-технічної експертизи документів за вказаним вилученим бланком свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. З метою збереження речових доказів прокурор просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвокат ОСОБА_3 подав письмові заперечення на клопотання про арешт майна, в яких просив відмовити у задоволенні з клопотання з наступних підстав. Так, прокурором в своєму клопотанні не обґрунтовано та не доведено наявність обґрунтованої підозри щодо наявності ознак пошкодження/знищення номера кузова автомобіля та підроблення свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Огляд місця події та вилучення автомобіля, а також свідоцтва про реєстрацію ТЗ проведено за відсутності СОГ із залученням інспектора-криміналіста. Протокол огляду предметів щодо огляду свідоцтва про реєстрацію ТЗ з посиланням на наявність ознак підроблення та їх опису (наприклад, сліди підчистки чи травлення та ін.) слідчим/дізнавачем не складався. Фототаблиці до протоколу огляду місця події автомобіля не містять фото пошкоджених/знищених номерів кузова. Даних про виклик на місце події експерта-криміналіста та його участі в огляді вилученого автомобіля та свідоцтва про реєстрацію ТЗ ні протокол огляду місця події, ні матеріали справи не містять. Автомобіль та свідоцтво про реєстрацію ТЗ були отримані та зареєстровані власником ОСОБА_5 законним шляхом, що підтверджується відомостями з реєстру МВС щодо транспортного засобу. Постанова про визнання вилученого майна речовим доказом не може бути безумовною підставою для його арешту, оскільки також є нічим не підтвердженим домислом дізнавача та не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього. Прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Даних про причетність ОСОБА_7 або ОСОБА_5 до вчинення злочину передбаченого ст. 290 КК України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу) матеріали справи не містять. Нікому з них про підозру не повідомлялось та жодного статусу в кримінальному провадженні не надавалось, навіть в якості свідка вони не допитувались.

Крім того, просив врахувати, що на теперішній час можливість користування автомобілем є нагальною для ОСОБА_7 , оскільки в умовах війни автомобіль забезпечує для нього можливість в будь-який час дістатись на роботу, оскільки він працює хірургом Лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги. Більше того, беручи до уваги, що в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а місто Харків знаходиться під постійними ворожими обстрілами та в безпосередній близькості до ворожого кордону, знаходження автомобіля на спеціальному майданчику не може забезпечити його належне збереження та схоронність. За таких обставин, необґрунтоване накладення арешту на вилучене майно буде порушувати право на мирне володіння майном, яке має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст. 16 КПК України.

В судовому засіданні представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання у повному обсязі заперечував, просив накласти арешт частково, а саме заборонивши власнику розпоряджатися майном та передати ОСОБА_7 автомобіль з документами на відповідальне зберігання.

В судове засідання прокурор/дізнавач не з`явилися, дізнавача Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 просила клопотання розглянути за її відсутністю.

Заслухавши представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, дослідивши матеріали клопотання з додатками, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що сектором дізнання Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, за фактом того, що 15.03.2024 приблизно о 10:03 год. за адресою: м. Харків пр-т Науки буд. 38, екіпажем патрульної поліції виявлено автомобіль ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_4 зі знищеним VIN номером кузова автомобіля.

Опитаний 15.03.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що транспортний засіб ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску, білого кольору, у вересні 2024 року йому передав його син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером останньому нічого невідомо.

15.03.2025 в період часу з 10 год. 55 хв. до 11 год. 30 хв., за адресою: м. Харків, п-т Науки, 38, слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за участю понятих, проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено майно, а саме: пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342, яке мало ознаки підробки; ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ; транспортний засіб ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору.

Постановою дізнавача СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 17 березня 2025 року вилучене під час огляду місця події від 15.03.2025 року майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000150.

Постановами дізнавача СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 17 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000150 призначено судово-трасологічну експертизу та судову технічну експертизу документів.

Згідно з ч. 1 ст. 133, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно п. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані або використані в якості засобу або знаряддя кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Прокурором доведено, що вилучене під час огляду місця події від 15.03.2025 року майно має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, враховуючи існування достатніх підозр вважати, що це майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, предметом вчинення злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, суд враховує, що пункти 5.2 та 3.3.5 Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, передбачають, що для проведення експертиз судово-трасологічної та судово-технічної експертиз документів, які призначені у кримінальному провадженні, експерту надаються предмети, сліди на яких необхідно дослідити, та оригінали документів відповідно.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме збереження речових доказів, можливість використання вилученого майна як доказу, необхідність проведення судових експертиз та досягнення завдань кримінального провадження, наслідки арешту для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є доцільним та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Доводи представника власника майна про відсутність правових підстав для вилучення майна у зв`язку з тим, що огляд місця події проведено до внесення відомостей до ЄРДР, суд відхиляє, оскільки з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного, огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі № 236/2029/16-к, від 07 червня 2018 року у справі № 740/5066/15-к, від 09 травня 2023 року у справі № 761/11704/18-к, підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

З матеріалів клопотання вбачається, що до внесення відомостей до ЄРДР слідчий володів інформацією про обставини вчинення кримінального правопорушення, яке підпадає під ознаки ст. 290 КК України, що зафіксовано в паперовій копії електронного рапорту служби «102» від 15 березня 2025 року, а тому огляд місця події проведено відповідно до вимог процесуального закону.

Щодо незалучення спеціаліста або експерта-криміналіста під час огляду місця події суд зазначає, що залучення спеціаліста не є обов`язковим. згідно з ч. 3 ст. 237 КПК України спеціаліст може бути залучений слідчим, прокурором з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань. Таким чином, вирішення питання про доцільність залучення спеціаліста належить до дискреційних повноважень слідчого, прокурора, а його незалучення не свідчить про незаконність проведеного огляду.

Відсутність відомостей про причетність ОСОБА_7 або ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України, не свідчить про відсутність події кримінального правопорушення, а також про відсутність необхідності у проведенні досудового розслідування та виконання завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вилучене під час під час огляду місця події від 15.03.2025 року майно підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити досягненням завдань кримінального провадження.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед іншого зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження.

Керуючись ст. 131-132, 167-168, 170-173, 309,372 КПК України КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 15 березня 2025 року у період часу з 10 год. 55 хв. до 11 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, п-т Науки, 38, а саме:

- пластикову картку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на транспортний засіб ВАЗ 2121 типу універсал-В, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , виданий центром 6342;

- ключі від транспортного засобу ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 ;

- автомобіль ВАЗ 2121 з д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску білого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24 березня 2025 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1