Справа № 947/6537/25
Провадження № 1-кс/947/2806/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000076 від 24.01.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоске, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

18.02.2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000076 від 24.01.2025 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 24.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

27.11.2024 слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси подовжено строк запобіжного заходу у вигляді триманняпід вартою відносно ОСОБА_4 до 29.12.2024.

25.12.2024 слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси подовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 23.02.2025.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на наявність працевлаштування, є опікуном дитини, яка є інвалідом, має на утриманні мати інваліда.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

29.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

27.11.2024 слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси подовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 29.12.2024.

25.12.2024 слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси подовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 23.02.2025.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці серпня 2024 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в с. Великоплоске, Роздільнянського району, Одеської області, при невстановлених слідством обставинах, вступив у спільну злочинну змову з місцевим мешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та невстановленими слідством особами, направлену на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, поза встановлених пунктів пропуску, з корисливих мотивів.

Відповідно до розробленого плану та заздалегідь розподілених між собою ролей, невстановлені слідством особи, повинні підшукувати осіб, які бажали би здійснити протиправний перетин через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки за грошову винагороду, а ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повинні були за грошову винагороду переправити через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску групи осіб.

Згідно досягнутої домовленості, невстановлені слідством особи підшукали групу осіб, яка складалась з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 07.08.2024 № 3891-IX, не мали можливості перетнути державний кордон у відповідному прикордонному пункті пропуску, у зв`язку з забороною виїзду за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Невстановлені слідством особи, виконуючи свої ролі у спільному умислі, з метою протиправного незаконного збагачення, повідомили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про необхідність оплати наданих послуг незаконного переправлення через кордон України у розмірі 7000 доларів США кожним із зазначених осіб, що мають намір незаконно перетнути державний кордон України.

Окрім цього, невстановлені слідством особи, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в с. Великоплоске, Роздільнянському районі, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи спільну змову разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , вказівками, порадами та забезпеченням засобів скоординували ОСОБА_11 про те, що 27.09.2024 у вечірній час, останнього заберуть з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та доставлять його у прикордонний населений пункт Великоплоске, де в подальшому він зможе переночувати.

Діючи у відповідності до раніше досягнутої спільної домовленості про організацію незаконного переправлення зазначеної особи через державний кордон України 27.09.2024 близько 18:00 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 », за вище вказаною адресою мешкання, зустрів ОСОБА_13 , та розмістив його в якості пасажира у вказаному автомобілі.

В подальшому, відповідно до розробленого спільного плану, 27.09.2024 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 », ОСОБА_13 , в обхід двох встановлених на шляху рухомих контрольованих пунктів пропуску ДПС України в Роздільнянському районі, Одеської області, був доставлений до будинку №78, що розташований по вул. Паризька у с. Великоплоске, Роздільнянського району Одеської області, де останній залишився на ночівлю до подальших вказівок.

Окрім цього, невстановлені слідством особи, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в с. Великоплоске, Роздільнянському районі, перебуваючи у спільній злочинній змові з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, вказівками, порадами та забезпеченням засобів скоординували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прибути 28.09.2024 о 08:00 год. до «Будинку Меблів» в м. Одеса, за адресою: площа Бориса Дерев`янко, буд. 2, куди останні й самостійно прибули.

Діючи у відповідності до раніше досягнутої спільної домовленості про організацію незаконного переправлення зазначених осіб через державний кордон України 28.09.2024 близько 08:00 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 », за вище вказаною адресою, зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та розмістив їх в якості пасажирів у вказаному автомобілі та направився в напрямку с. Малокоплоске, Роздільнянського району Одеської області.

Окрім цього, за невстановленою домовленістю, 27.09.2024, невстановлені особи, перебуваючи у спільній злочинній змові з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, вказівками, порадами та забезпеченням засобів скоординували ОСОБА_12 , прибути 28.09.2024 о 09:00 год. до великої конструкції у вигляді «мотоцикла» на трасі «Одеса-Роздільна», куди останній прибув.

Відповідно до розробленого спільного плану, 28.09.2024 біля 09:00 години, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 », під час руху з м. Одеси в напрямку с. Малокоплоске, Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_12 , та розмістив його в якості пасажира у вказаному автомобілі та продовжив свій рух у запланованому напрямку.

В подальшому, відповідно до розробленого спільного плану, 28.09.2024 біля 10:00 години, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 » ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в обхід двох встановлених на шляху рухомих контрольованих пунктів пропуску ДПС України в Роздільнянському районі, Одеської області, були доставлені до околиці с. Малокоплоске, Роздільнянського району Одеської області, де останнім вказали чекати невстановлену особу, для виконання подальших вказівок.

Відповідно до розробленого спільного плану, 28.09.2024 біля 10:00 години, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 зустріла невстановлена особа та провела у покинуту будівлю, де вказала очікувати транспортний засіб, який перевезе останніх до кордону.

Діючи у відповідності до раніше досягнутої спільної домовленості про організацію незаконного переправлення зазначеної групи осіб через державний кордон України 28.09.2024 близько 12:30 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 на автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat B3», з невстановленим реєстраційним номером, забрав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з покинутої будівлі с. Малоплоске, Роздільнянського району Одеської області та розмістив їх в якості пасажирів у вказаному автомобілі.

Після чого довіз вище вказаних осіб до покинутої тракторної бригади на околиці с. Великоплоске, Роздільнянського району Одеської області, де вказав останнім очікувати подальших вказівок.

В свою чергу, ОСОБА_8 з метою приховування своєї злочинної діяльності, замінив транспортний засіб на автомобіль марки «Toyota» моделі «RAV4», з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », та у відповідності до раніше досягнутої спільної домовленості, приїхав до будинку АДРЕСА_1 , звідки забрав ОСОБА_13 та розмістив його в якості пасажира у вказаному автомобілі.

Далі, продовжуючи реалізацію спільного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, поза встановлених пунктів пропуску, з метою забезпечення протиправного незаконного збагачення, бажаючи настання негативних наслідків у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України, ОСОБА_8 визначив місце незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме ділянку державного кордону України та Придністровської Молдавської Республіки на напрямку Великоплоське-Малаєшти, за 1000 метрів від державного кордону України в районі за межами с. Великоплоске, Роздільнянського району Одеської області.

Визначивши напрямок незаконного перетину державного кордону України з Придністровською Молдавською Республікою, ОСОБА_8 , керуючи діями зазначеної групи осіб, сприяючи порадами щодо забезпечення таємного від прикордонного контролю протиправного перетину кордону, з використанням особливостей ландшафту місцевості та його вищезазначених знань, та наданням засобу автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4», з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », повіз зазначених осіб на ділянку державного кордону України та Придністромвської Молдамвської Респумбліки на напрямку Великоплоське-Малаєшти, за 1000 метрів від державного кордону України в районі за межами с. Великоплоске, Роздільнянського району Одеської області, проте протиправні дії ОСОБА_8 були викриті прикордонниками НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, та група осіб у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 затримана.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вказують, що саме ОСОБА_4 забрав їх в м. Одеса та відвіз в с. Великоплоске та с. Малоплоске Роздільнянського району на автомобілі марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 », при цьому надав інструкції та пояснив схему руху-маршруту.

-допитом свідка гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка вказала, що ОСОБА_4 27.09.2024 привіз до неї в сусідній будинок невідомого чоловіка аби той переночував в селі, а на наступний день ОСОБА_8 , забрав молодого чоловіка з будинку та повіз в бік кордону.

-оглядом місця події від 28.09.2024, а саме автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro» та реєстраційного номеру « НОМЕР_1 », номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 . Зазначений автомобіль на праві власності належить ОСОБА_15 , проте згідно довіреності від 16.05.2024 уповноваженим на розпорядження транспортним засобом є ОСОБА_4 .

-постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04.11.2024 у справі №498/1778/24, якою ОСОБА_11 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за спробу незаконного перетину державного кордону, яка мала місце 28.09.2024;

-постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04.11.2024 у справі №498/1779/24, якою ОСОБА_12 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за спробу незаконного перетину державного кордону, яка мала місце 28.09.2024;

-протоколами негласних слідчих (розшукових) дій;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зазначений ризик підвищений специфікою інкримінованого злочину, що пов`язаний із організацією безперешкодного виїзду за кордон чоловіків призовного віку, яким заборонено перетин державного кордону України поза межами пунктів пропуску.

Крім того, зазначений ризик також підвищений тим, що підозрюваний неодружений, не має дітей, а також не має офіційного джерела доходів.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, розмір неправомірної винагороди за незаконний перетин кордону, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908400 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.9. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

3.10. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Доводи захисту щодо характеристик особи підозрюваного вже були предметом розгляду з боку Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000076 від 24.01.2025 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 28 лютого 2025 року включно із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1