Справа № 129/2024/24
Провадження №11-кп/801/479/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з СІЗО)

обвинуваченої ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з СІЗО)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали судової справи за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 10.03.2025, якою продовжено обвинуваченій ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

встановив:

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 10.03.2025 продовжено обвинуваченій ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) діб, тобто до 08 травня 2025 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики встановлені судом при обранні та подальшому продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченої під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу продовжено на 60 днів.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 10.03.2025, змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який, а саме у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, або ж на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням максимального розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою стороною обвинувачення не викладено обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Станом на момент розгляду судом даної заяви, досудове розслідування завершилося, справу призначено до судового розгляду, а прокурором було передано до суду всі матеріали провадження, відтак захисник стверджує, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу зменшилися та, враховуючи особу обвинуваченої, усім встановленим ризикам зможе запобігти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю та покладення на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України або ж запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 із визначенням максимального розміру застави.

Підзахисна проживала разом з сім?єю в м. Гайсин, та, маючи можливість залишити територію України та виїхати, не покинула Україну. Має позитивну характеристику, відсутні судимості та притягнення до кримінальної, адміністративної відповідальності. Має діагноз: Остеохондроз поперекового відділу хребта з больовим синдромом. Вегето-судинна дистонія по змішаному типу. Діагноз: нейроциркуляторна дистонія за змішаним типом СНО Синусова тахікардія. Міозит грудних м?язів зліва. Кардіогенна псевдокардіалгія.

Таким чином, у зв?язку із наявними у ОСОБА_9 захворюваннями, подальше перебування в місцях позбавлення волі категорично забороняється.

На утриманні ОСОБА_9 перебуває її батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має сліпоту лівого ока та низький зір правого ока. Відповідно до чого, йому поставлено діагноз Глаукома, вікова катаракта, ангіопатія сітківки ока.

У зв`язку з чим, ОСОБА_10 потребує догляду та лікування. Єдиною особою, хто зможе забезпечити ОСОБА_10 належний догляд є ОСОБА_9 , оскільки інших рідних осіб у хворого 3 ОСОБА_11 немає.

Просить врахувати наявність в ОСОБА_9 міцних соціальних зав?язків, а саме: чоловіка, доньки та двох внуків, що є стримуючим фактором щодо ризику переховування від органу досудового слідства.

Міцність соціальних зв?язків також підтверджується постійним спілкуванням членів сім?ї із ОСОБА_9 , а також їх турботою про обвинувачену, яка виражається у направленні постійних передач до місця її утримання.

Окрім того, ОСОБА_9 є фізичною особою-підприємцем, що вказує на наявність постійного роду зайняття, від здачі нерухомого майна в оренду отримує дохід, з якого сплачує податки в дохід держави, що підтверджується відповідними доказами.

Таким чином, ризику продовження чи повторення протиправної поведінки немає, оскільки ОСОБА_9 ніколи не поводила себе протиправно і підозра у даному кримінальному провадженні є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, міркування прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст. 184, 199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України;

- злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_9 віднесені відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про продовження існування ризиків переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на обставини вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину спрямованого проти національної безпеки України, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі доведення її винуватості, та сукупність відомостей про особу обвинуваченої, її соціальні зв`язки.

Зважаючи на обставини інкримінованих ОСОБА_9 злочину (ч. 2 ст. 111 КК України) , за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, його суспільну небезпечність, з огляду на обставини вчинення інкримінованих обвинуваченій злочинів спрямованих проти національної безпеки України, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, враховуючи обставини, передбачені ст. 177, 178, 183 КПК України, сукупність відомостей про особу обвинуваченої, приписи ч. 6 ст. 176 КПК, ч. 4 ст.183 КПК суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що продовжують існувати зазначені в ухвалі ризики, і що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен запобігти існуючим ризикам на цій стадії судового провадження.

Щодо визначення альтернативного запобіжного заходу - визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжних захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України тримання під вартою.

Окрім цього, згідно із абз. 3 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2 КК України.

Відповідно до приписів ч. 3, 4 ст. 183 КПК України питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не при продовженні строку його застосування.

Як видно із матеріалів провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 07.03.2024 до підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга не містить доводів , які давали б суду підстави застосувати стосовно обвинуваченої запобіжний захід у виді застави на стадії вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою як альтернативного запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_9 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність родини, постійного місця проживання, перебування тривалий час під вартою колегія суддів враховує, проте не вважає ці обставини визначальними, оскільки вони не свідчать про те, що для обвинуваченої буде стримуючими факторами та здатними вплинути на її процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики.

Щодо хворобливого стану обвинуваченої, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність хвороб колегія суддів враховує, проте не вважає ці обставини визначальними та переконливими, оскільки вони не свідчать про те, що для обвинуваченої будуть існувати стримуючі фактори, здатні вплинути на її процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики. Також в матеріалах провадження відсутні відомості того, що обвинувачена ОСОБА_9 не може утримуватись в СІЗО.

Крім того, судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_9 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 10.03.2025, якою продовжено обвинуваченій ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 8 травня 2025 року включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4