Провадження № 1-в/761/29/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення останнього від покарань, призначених вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року та вироком Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, -

в с т а н о в и в:

11.11.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення останнього від покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року та вироком Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Уточнив, що наразі він засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року та вироком Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року за вчинення крадіжок, які наразі не є кримінальними правопорушеннями.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував з приводу звільнення ОСОБА_4 від призначених йому покарань. Долучив до матеріалів справи копію вироку Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року.

Уповноважений представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» до суду не з`явився, однак направив матеріали особової справи засудженого.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» стосовно останнього виконується вирок Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року, яким враховано також і покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року, яким, в свою чергу, враховано покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, що надає Шевченківському районному суду м. Києва право розглянути подане засудженим клопотання.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення 05 листопада 2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану. При цьому вартість майна у замаху на викрадення якого ОСОБА_4 визнано винним становить 1200 грн.

Крім того, судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення 10 травня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та в умовах воєнного стану. При цьому вартість майна у викраденні якого ОСОБА_4 визнано винним становить 800 грн.

Також, судом встановлено, що вироком Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення 05 жовтня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та в умовах воєнного стану. При цьому вартість майна у викраденні якого ОСОБА_4 визнано винним становить 1 117 грн. 50 коп.

В свою чергу, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2022 та 2023 роках розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 240 грн. 50 коп. та 1 342 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2022 та 2023 років повинна перевищувати 2 481 грн. та 2 684 грн. відповідно.

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 наразі не можуть вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_4 наразі відбуває покарання за вчинення діянь, кримінальна караність яких усунута, останній підлягає негайному звільненню від призначених покарань, у зв`язку з чим його клопотання має бути задоволеним.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарань, призначених вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року та вироком Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року, від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року та від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діянь, за вчинення яких його було засуджено.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з моменту її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 00 хвилини 05 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1