Провадження № 1-кс/487/706/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 про арешт мацна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002196 від 05.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

28.12.2024 року, шляхом поштового відправлення, старший слідчий Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0002196 від 05.09.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно вилучене 26.12.2024 при проведенні обшуку у кімнаті міні-готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 500 доларів США, номіналом банкнот по 100 доларів США, які мають серії та номери: QK33068561В, QK33068560В, QK33068559В, QK33068564В, QK33068565В; банківську картку АТ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку АТ «Укрсібанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002196 від 05.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 26.12.2024 за місцем проживанням ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1, міні-готель «ІНФОРМАЦІЯ_1), кімнаті №1, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено вищевказані грошові кошти та банківські картки.

Враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, з метою недопущення їх зникнення, втрати, знищення або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просив застосувати зазначений захід забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, вимоги клопотання підтримали.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 клопотання просив задовольнити частково. Не заперечував проти накладення арешту на банківські картки при цьому зазначив що банківськими рахунками, за якими видано вказані картки, він тривалий час не користується, оскільки на них накладено арешт за подання представників органів Державної виконавчої служби

Проти накладення арешту на вилучені грошові кошти у сумі 500 доларів США, заперечував, зазначив, що вони є власністю його матері та брата, які є внутрішньо переміщеними особами та отримують соціальні виплату. У свою чергу, він, з їх банківських карток, знімав отримані у якості державної допомоги, грошові кошти, та ковертував у валюту.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши що слідчим були пропущенні строки звернення до суду із зазначеним клопотанням, оскільки воно було подано до суду 28.12.2024.

З урахуванням пропуску вказаного процесуального строку, та відсутністю ухвали слідчого судді про арешт, вилучене у його підзахисного майно, підлягає поверненню.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого вважав таким що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002196 від 05.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Із матеріалів клопотання встановлено, що директор Національного природного парку "Білобережжя Святослава" ОСОБА_5 , головний бухгалтер Національного природного парку "Білобережжя Святослава" ОСОБА_7 та заступник директора - головного природознавця НПП «Білобережжя Святослава» ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюються в тому, що за попередньою змовою щомісячно вимагають неправомірну вигоду від підлеглих працівників парку, за не внесення відносно останніх змін у штатний розпис, а саме: скорочення посади та виведення поза штат, нарахування заробітної плати та щомісячної премії, а отриману неправомірну вигоду розподіляють між собою.

Так, з метою створення умов, за яких працівник НПП «Білобережжя Святослава» - ОСОБА_11 буде вимушений надати неправомірну вигоду за не винесення наказу щодо простою з вини працівника у березні - квітні 2022 року, більш точний час під час досудового розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_11 про те, що останній повинен віддавати частину заробітної плати, розмір якої йому буде повідомляти ОСОБА_7 ..

ОСОБА_11 , будучи робітником по благоустрою НПП «Білобережжя Святослава» та підлеглим працівником ОСОБА_5 надав згоду на надання неправомірної вигоди.

У подальшому ОСОБА_7 діючи у відповідності до розробленого плану, 29.11.2024 надіслала повідомлення у месенджер «Viber» ОСОБА_12 про те, що останній повинен віддати з отриманої заробітної плати 44500 гривень.

03.12.2024 у після обідній час, ОСОБА_11 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де передав на її вимогу грошові кошти у сумі 44500 гривень.

Після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , ОСОБА_7 повідомила про це ОСОБА_8 і ОСОБА_5 та вони домовилися про зустріч на перехресті траси М-14 (Одеса - Мелітополь - Новоазовськ) та траси Т1543.

04.12.2024, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , на автомобілі марки RENAULT Duster, державний номер НОМЕР_4 , прибули на обумовлене місце де зустрілися з ОСОБА_7 , яка передала вказані грошові кошти ОСОБА_5 ..

Крім того під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , з метою створення умов, за яких ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , будуть вимушені надати неправомірну вигоду за не винесення наказів щодо простою з вини працівника, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше березня - квітня 2022 року - початку 2024 року, повідомив вказаних працівників про те, що вони повинні віддавати частину заробітної плати, розмір якої буде повідомляти ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 , у грудні 2024 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, прийняв рішення про нарахування ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 премії.

У подальшому ОСОБА_7 діючи у відповідності до розробленого плану, 25.12.2024 року надіслала повідомлення у месенджер «Viber» ОСОБА_12 про те, що останній повинен віддати 30400 грн., з отриманої заробітної плати.

Крім того, 25.12.2024 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , отримала грошові кошти від ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , точна сума яких під час досудового розслідування не встановлена.

25.12.2024, ОСОБА_7 , діючи за усною вказівкою ОСОБА_8 , підготувала 340650 грн. із грошових коштів, які отримала від ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та які повинна була передати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які перебували у м. Одесі.

При цьому, оскільки на той час ОСОБА_11 не передав їй грошові кошти у зазначеному розмірі, а саме 30400 грн., вона доклала вказану суму зі своїх грошових коштів.

26.12.2024 року ОСОБА_7 , знаходячись у місті Очаків, Миколаївської області, попередньо помістивши грошові кошти у сумі 340650 тисяч гривень в жовтий целофановий пакет, передала їх ОСОБА_19 , який виїхав до м. Одеси, про що повідомила ОСОБА_8 ..

У свою чергу, ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_7 про місце, де вони разом з ОСОБА_5 будуть чекати на прибуття ОСОБА_20 , а саме: м.Одеса, вул. Старосінна, 1-а.

У той же час, 26.12.2024 року приблизно о 08-00 год., більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 прибув за адресою: АДРЕСА_2, де на вимогу ОСОБА_7 , передав їй грошові кошти у сумі 30400 грн..

26.12.2024 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи у відповідності до раніше розробленого плану, з метою уникнення викриття їх протиправних дій правоохоронними органами, на автомобілі марки RENAULT Duster, державний номер НОМЕР_4 , прибули на обумовлене місце де зустрілися з ОСОБА_19 , який о 10-33 год. передав їм пакет з грошовими коштами у сумі 340650 тисяч гривень, тим самим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ..

Так, 26.12.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.12.2024 справа №487/11230/24 провадження №1-кс/487/7372/24 за місцем фактичного проживанням ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: 500 доларів США, номіналом банкнот по 100 доларів США, які мають серії та номери: QK33068561В, QK33068560В, QK33068559В, QK33068564В, QK33068565В; банківську картку АТ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку АТ «Укрсібанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 27.12.2024 року, вищевказані грошові кошти та банківські картки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши у сукупності зібрані на даний час органом досудового розслідування та надані докази, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, той факт, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку грошові кошти та банківські картки можуть містити відомості про скоєне кримінальне правопорушення, оскільки могли бути предметом неправомірної вигоди, а карткові рахунки які прив`язані до вилучених банківських карток могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та використовуватись для отримання неправомірної вигоди чи зберігання грошових коштів отриманих в на слідок неправомірних дій.

Таким чином, вказані грошові кошти та банківські картки мають значення для досудового розслідування як доказ можливого вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході слідства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього, а отже відповідають критеріям, визначеним положеннями ст.98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що зазначені грошові кошти та банківські картки мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Заперечення підозрюваного ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя, вважає безпідставними та невмотивованими, з урахуванням встановленої під час розгляду клопотання сукупності обставин, які є підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Так, слідчий суддя виходить з того, що матеріалами кримінального провадження підтверджується ймовірність отримання вказаних коштів у якості неправомірної вигоди в наслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Крім того, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, обумовлене результатами проведеного обшуку у житлі, в якому підозрюваний проживає та яким користується особисто.

Будь-яких доказів, належності, вилучених у підозрюваного грошових коштів третім особам, а саме матері та братові ОСОБА_21 , слідчому судді не надано.

Щодо заперечень адвоката ОСОБА_6 стосовно недодержання слідчим строків звернення до суду із клопотанням про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, вищевказані грошові кошти, банківські картки були вилученні слідчим в ході обшуку проведеного 26.12.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді.

Зазначене клопотання було направлено слідчим до суду, шляхом поштового відправлення, 28.12.2024 року, про що свідчить відповідна відмітка на поштивому конверті, тоб-то з дотриманням строків визначених абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вказане клопотання було отримано судом 30.12.2024 року та призначено до розгляду слідчим суддею.

Враховуючи обставини кримінального провадження, у контексті ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження є спів розмірним з обмеженням права власності ОСОБА_5 ..

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 26.12.2024 при проведенні обшуку у кімнаті міні-готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 500 доларів США, номіналом банкнот по 100 доларів США, які мають серії та номери: QK33068561В, QK33068560В, QK33068559В, QK33068564В, QK33068565В; банківську картку АТ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку АТ «Укрсібанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1