Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3888/23
Провадження № 1-кп/935/147/24
У Х В А Л А

09 грудня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000567 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

установив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження, ухвалою суду від 22.10.2024 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Клопотання долучено до матеріалів судового провадження, оголошено у судовому засіданні та вручено обвинуваченому завчасно.

Потерпіла ОСОБА_5 поклалась на розсуд суду, разом з тим зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід у вигляду домашнього решту на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечив, просить змінити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід на більш м`який, а саме особисте зобов`язання. Захисник зазначив, що обвинувачений належним чином виконує процесуальні обов`язки, вчасно з`являється за судовими викликами, підстав вважати, що ОСОБА_3 буде порушувати їх не має.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, вважає, що підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляду домашнього арешту у певну пору доби обирався відповідно до ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.10.2024.

Суд належно оцінив суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчинення якого обґрунтовано інкримінується обвинуваченому, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого та дійшов висновку про існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, про які зазначає прокурор.

Разом з тим, вирішуючи питання про продовження застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суддя враховує не тільки положення, які передбачені чинним кримінально-процесуальним законодавством України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

У своєму рішенні №1-р/2017 Конституційний суд України зазначив, що запобіжні заходи, які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Доводи клопотання прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, здійснює підприємницьку діяльність, має на утриманні малолітню дитиину, що в цілому свідчить про стійкість соціальних зв`язків, покладені на нього судом процесуальні обов`язки протягом строку дії обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту виконував належним чином, будь-яких порушень не допускав, позиція потерпілої однозначна претензій будь-якого характеру не має, не наполягає на суворому покаранні, а крім того, судовий розгляд закінчено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстав і надалі застосовувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть у нічну пору доби, немає. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину, враховуючи дані про обвинуваченого, не можуть слугувати підставою обмеження права на свободу та особисту недоторканість, гарантовані Конституцією України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід на переконання суду забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 179, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до Коростишівського районного суду Житомирської області;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2- х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням обвинуваченим процесуальних обов`язків, покладених на останнього даною ухвалою суду покласти на прокурора, якій здійснює процесуальне керівництво.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1