Справа № 444/1776/22
Провадження № 1-кп/444/43/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000194, внесеного 16.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Алатир російської федерації, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою - спеціальною освітою, не працює, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

представник потерпілої ОСОБА_7

потерпілий

ОСОБА_8 С Т А Н О В И В:

15 травня 2022 року, приблизно о 22 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford Focus С-МАХ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вулиці 22 січня у с. Рата Львівського району Львівської області в напрямку до м. Рави-Руської Львівського району Львівської області, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушила вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013, а саме: п.п.1.5; 1.10 (в частині значень терміну «небезпека для руху»); 2.3(6,д); 12.3 які виразились в тому, що вона, керуючи технічно-справним транспортним засобом, була не уважною, створила своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема під час руху, не маючи об`єктивних перешкод для виявлення групи пішоходів, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, вчинивши наїзд на ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 громадянка Республіки Польща), ОСОБА_11 , малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , які попутно рухалися її смугою руху в напрямку до м. Рави-Руської, Львівського району Львівської області.

В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , пішохід ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 громадянка Республіки Польща) отримала тілесні ушкодження - черепно-мозкову травму у вигляді травматичного субдурального крововиливу, базально-стовбурового забою головного мозку важкого ступеня із геморагічними вогнищами у лобній частці та у стовбурі, субдуральної гематоми зліва, забою стовбура мозку із вторинною ішемією, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення; пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді рваної рани тім`яної ділянки голови, садна обличчя, закритий перелом діафізу основної фаланги 1 пальця правої стопи із задовільним стояння фрагментів, забою грудної клітки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки ліворуч, садна обличчя та поперекової ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; пішохід ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки справа, забою м`яких тканин голови, синців на нижніх кінцівках, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково, оскільки вважає що її осліпилв зустрічний автомобіль та не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, пояснила, що дійсно 15.05.2022 року керувала автомобілем «Ford Focus С-МАХ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, рухаючись ним по вулиці 22 січня у с. Раті Львівського району Львівської області в напрямку до м. Рави-Руської Львівського району Львівської області, перед тим вона не вживала алкогольні напої, та коли її осліпив зустрічний автомобіль, вона вчинила наїзд на групу пішоходів, що йшли по обочині.

Окрім часткового визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, її вина у вчиненому правопорушенні стверджується доказами, зібраними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому слідстві.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що 15 травня 2022 року разом зі ОСОБА_14 та іншими особами йшли по обочині дороги в напрямку м. Рави-Руської, в вечірню частину доби, та несподівно на них ззаду наїхав автомобіль, яким керувала ОСОБА_5 , спричиниши їм тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердила покази потерпілого ОСОБА_11 , вказавши, що 15.05.2022 року між 22:00 год. та 23:00 год. погода була зоряна, ясна, і вона, ідучи по обочині, оглянулась і побачила автомобіль, який їхав позаду неї на дальньому світлі фар. І оскільки зустрічний автобіль був метрів за 200 від них, то і не повинен був засліпити водія, що наїхав на них.

Підстав не вірити показам свідка та потерпілого у суду немає, так як ці покази узгоджуються із доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому суд такі покази свідків вважає правдивими і покладає їх в основу вироку.

Аналізуючи усі докази, надані стороною обвинувачення, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.05.2022 р., схеми до нього та фототаблиці вбачається, що місцем події є автодорога по вул. 22 січня в с. Раті Львіського району Львівської області.

Судом також оглянуто відеозапис з місця події, який узгоджується із доказами, здобутими в судовому засіданні ( протокол огляду відео (речдоказу) від 16.05.2022 року.

З висновку судово-медичної експертизи № 53/2022 від 30.06.2022 р. - 07.07.2022 р. вбачається, що при судово-медичній експертизі стосовно ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. Від здачі крові на алкоголь останній відмовився.

З висновку судово-медичної експертизи № 35/2022 від 23.06.2022 р. - 07.07.2022 р. вбачається, що при судово-медичній експертизі стосовно ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення за результатами токсилогічного дослідження етанолу в крові останньої не виявлено.

З висновку судово-медичної експертизи речового доказу крові гр. ОСОБА_5 на наявність спиртів № 11416/2022-т від 20.05.2022 р.-23.05.2022 р. вбачається, що при судово-токсикологічній експертизі виявлено етиловий спирт в кількості - 1.10%о (проміле), не виявлено метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів.

З висновку щодо результатів медичного огляду № 813, складеного о 01-43 год. 16.05.2022 р. у приймальному відділенні з невідкладною медичною допомогою Жовківської центральної лікарні вбачається, що гр. ОСОБА_5 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

З висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/7364-11 від 20.06.2022 р., вбачається, що на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмова система автомобіля «Ford Focus С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані і забезпечувала виконання передбачених конструкцією функцій по зменшенню швидкості руху автомобіля та його зупинці. На момент огляду і експертного дослідження рульове керування представленого на дослідження автомобіля «Ford Focus С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувало в працездатному стані і забезпечувало виконання передбачених конструкцією функцій по підтриманню заданого напрямку руху та його зміні. На момент огляду і експертного дослідження зовнішнє освітлення автомобіля «Ford Focus С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувало в несправному стані, через механічні пошкодження правої фари .

З висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/7363-11 від 23.06.2022 р., вбачається, що на момент огляду і експертного дослідження було виявлено технічні пошкодження його передньої правої частини. Аналіз форми розмірів та локалізації виявлених пошкоджень дає підстави вважати що вони могли утворитися внаслідок контакту з тілом пішохода.

Наїзд автомобіля «Ford Focus С-МАХ» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів відбувся на правій смузі руху відносно напрямку до м. Рави-Руської.

З висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/7371-11 від 24.06.2022 р., вбачається, що з технічної точки зору причиною даноі ДТП стала суперечність дій водія автомобіля «Ford Focus С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимогам п. 12.3 чинни х ПДР.

Дані висновки експертиз відповідають обставинам події, узгоджуються з показами свідків, а тому суд вважає їх правильними і покладає в основу вироку.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази потерпілої, свідків, висновок експерта, протоколи слідчих експериментів є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Суд кваліфікує дії підсудної ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286-1 КК України, так як вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Передбачений ч. 2 ст. 286-1 КК України за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. При цьому необережній формі вини у ставленні особи до наслідків вчиненого нею суспільно небезпечного діяння у виді смерті потерпілого, що охоплюється ч. 2 ст. 286-1 КК України, кореспондує умисел винного на порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. За таких обставин слід виходити з того, що вказаний склад злочину характеризується змішаною формою вини і хоча особа не бажає настання смерті потерпілого, проте своїми умисними діями, спрямованими на порушення Правил дорожнього руху, спричиняє такі тяжкі наслідки. А тому слід взяти до уваги те, що на підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 злочину, вказує факт умисного ігнорування нею встановлених правил керування транспортними засобами.

Обвинувачена ОСОБА_5 не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, а також частково бере до уваги висновок досудової доповіді та враховує особу винної, її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, те, що вона на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Санкцією ст. 286-1 ч. 2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті, за якою вона судиться. І оскільки суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудної можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, то до неї слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, так як саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, суд прийшов до переконання, що достатнім покаранням у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження з її боку нових злочинів буде достатнім строк у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 , на думку суду, слід рахувати з часу її фактичного затримання та складання протоколу про її затримання.

Щодо цивільних позовів.

Потерпіла - цивільний позивач ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди. Завдану моральну шкоду оцінює в 600 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 300000 грн. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що у зв`язку з даною ДТП перенесла та продовжує переносити моральні страждання у зв`язку із тим, що фактично не може рухатися, у неї різко змінився налагоджений ритм життя, відбулись вимушені зміни, внаслідок чого порушено звичайний уклад життя, відновлення якого вимагає значного часу, зусиль та витрат і невідомо який буде кінцевий результат.

Потерпілий ОСОБА_11 просить стягнути майнову шкоду в прозмірі 28691 грн та 200 000 грн моральної шкоди

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що усі пред`явлені цивільні позови до обвинуваченої ОСОБА_5 підлягають до задоволення.

Щодо вирішення питання про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих, суд виходить з принципу виваженості, розумності, справедливості та бере до уваги характер вчиненого злочину, характер, обсяг та тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілими, те, що правопорушення вчинено в стані алкогольного сп`яніння, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого нею правопорушеня, яка повністю визнала свою вину у вчиненому, сприявши тим самим якнайшвидшому розгляду справи судом.

З огляду на зазначене, суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача відносно позивачів, позивачам завдано моральної шкоди.

Наявність моральної шкоди, на думку суду, підтверджується душевними стражданням потерпілих пережитим, душевним хвилюванням у зв`язку з різкою зміною налагодженого ритму життя, в житті ОСОБА_9 відбулися вимушені зміни, внаслідок чого було порушено звичайний уклад життя, відновлення якого вимагає додаткового часу, зусиль та витрат, незворотністю негативних наслідків, викликаних діями обвинуваченого.

Все вищеописане наклало свій негативний відбиток на життя і здоров`я позивачів та заподіяло моральну шкоду.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що цивільний позов потерпілих про стягнення моральних збитків підлягає до задоволення відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України та ст. 1167 ЦК України.

Судом також враховується, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України, особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заходи забезпечення кримінального провадження по обвинуваченій ОСОБА_5 , особисте зобовязання, на думку суду, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати за проведення по справі експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання, щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винною та засудити за ч. 2 ст. 286-1 КК України на 4 /чотири/ роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 років.

Початок строку відбуття покарання засудженій ОСОБА_5 рахувати з часу її фактичного затримання та складання протоколу про її затримання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 у вигляді особистого зобовязання - залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити.

Cтягнути з ОСОБА_5 в користь потерпілоі ОСОБА_9 майнову шкоду в прозмірі 300000 грн та 600 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування майнової моральної шкоди - задовольнити .

Cтягнути з ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_11 майнову шкоду в прозмірі 28691 грн та 200 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення експертиз, а саме:

судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/7364-11 від 20.06.2022 р.- 1887,80 грн.

судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/7363-11 від 23.06.2022 р.- 1887,80 грн.

судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114-22/7371-11 від 24.06.2022 р.-1887,80 грн.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17.05.2022 р., після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме:

1) автомобіль «Ford Focus С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території тимчасово вилученого автомототранспорту в м. Жовкві по вул. Степана Бандери, 13 повернути законному володільцю;

2) медичну документацію на ім`я ОСОБА_11 залишити в його розпорядженні;

3) компакт диск із записом ДТП у с. Раті по вул. 22 січня залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду упродовж 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1