Провадження №1-в/127/266/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку з хворобою,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку з хворобою.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, має ряд тяжких захворювань, у зв`язку з чим, на переконання захисника, ОСОБА_5 має бути звільнений від відбування призначеного йому покарання на підставі частини другої статті 84 КК.

ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки згідно з наданим суду висновком засуджений не має захворювань, які включені до відповідного переліку захворювань, які є підставою для звільнення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи убачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18.04.2008 за пунктами 1, 7, 12 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначений вирок набрав законної сили 24.07.2008 на підставі ухвали Верховного Суду України.

Частиною другою статті 84 КК регламентовано, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Наказом МОЗ України від 15.08.2014 № 1348/5/572 затверджений Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі містить виключний, додаток 13 якого містить Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Зазначений перелік є вичерпним.

З метою з`ясування чи є наявні у ОСОБА_5 захворювання підставою для звільнення від відбування покарання 02.05.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області постановив ухвалу про призначення та проведення засудженому медичного обстеження.

За результатами проведеного обстеження був складений висновок № 8 від 18.06.2024, згідно з яким комісією визначено заключний діагноз засудженого ОСОБА_5 та встановлено, що останній не може бути представлений до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки його діагноз не входить до відповідного переліку захворювань.

За клопотанням захисника засудженого 19.11.2024 суд постановив ухвалу про призначення повторного обстеження ОСОБА_5 з метою виявлення у нього захворювання, яке є підставою для звільнення від відбування призначеного йому покарання.

13.12.2024 складений висновок № 29, відповідно до якого ОСОБА_5 встановлений заключний діагноз. При цьому, зі змісту висновку випливає, що наявні у ОСОБА_5 захворювання не підпадають під Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів щодо звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Оцінюючи твердження захисника та засудженого щодо невиконання ухвали суду в частині призначення експертизи, суд вважає за доцільне зауважити таке.

З наданого суду висновку випливає, що експертами описані виявлені у засудженого ОСОБА_5 захворювання, у тому числі й щодо ураження печінки. Однак, як вже суд зазначив вище, за результатами проведення дослідження експерти дійшли до висновку про те, що виявлені захворювання не відносяться до переліку таких, на підставі яких матеріали щодо засудженого можуть бути представлені до суду для вирішення питання щодо звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. При цьому суд враховує, що відповідна експертиза була проведена відповідно до приписів Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України, від 15.08.2014 за № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767. Саме тому доводи засудженого та його захисника в цій частині суд вважає неприйнятними. Натомість правові підстави для сумніву у висновку, проведеного на виконання відповідного судового рішення, на переконання суду, відсутні.

Приписи частини другої статті 84 КК є диспозитивними, які надають право суду звільнити від відбування кримінального покарання особу, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання. Зі змісту застережень, які наявні у цій нормі, при вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що надані суду матеріали у їх сукупності перешкоджають ухваленню відповідного рішення про доцільність звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування призначеного йому покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому в задоволенні клопотання його захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку з хворобою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: