Справа № 740/5912/24
Провадження № 1-кп/740/140/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області розглядається зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів працездатних осіб, надавши клопотання у письмовому виді.

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на те, що не доведено неможливість запобігти визначеним ст. 177 КПК України ризикам більш м`якими запобіжними заходами. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.01.2025 ОСОБА_4 продовжено до 21.03.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На цей час судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні триває і не може бути завершеним до закінчення строку дії зазначеної ухвали суду. Не допитані потерпілі, про намір здійснення допиту яких у ході судового розгляду заявлено стороною захисту, а тому продовжують існувати ризики впливу на них та переховування від суду, враховуючи міру покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Продовження строку тримання під вартою допускається, якщо існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також коли наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, у тому числі за тяжкі злочини проти власності, офіційно не працевлаштований і не має сталого офіційного джерела доходів, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має хвору матір, його вік, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України, які є тяжкими, а тому суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, як переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, та визнані наявними при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, існувати не перестали, з урахуванням і того, що не всі потерпілі на даний час допитані у суді.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками на цей час, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання ними процесуальних обов`язків.

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а також з огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора.

Ураховуючи, що згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, та беручи до уваги, що упродовж перебування під вартою ОСОБА_4 чи заставодавцем заставу у визначеному судом розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, внесено не було, що свідчить про непомірність її розміру для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає наявними правові підстави для зменшення розміру застави.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 травня 2025 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: р/р UA0005960, одержувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, , МФО 820172, банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками зі сторони обвинувачення, потерпілими у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків визначити протягом двох місяців з часу звільнення ОСОБА_4 з-під варти в результаті внесення застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, направити для виконання до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.03.2025.

Суддя ОСОБА_1