КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/822/25
Провадження № 1-кс/505/604/2025
УХВАЛА

обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

10 березня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Криуляни Республіки Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Молдови, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000177 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшло на розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000177 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що відділом Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Подільською окружною прокуратурою Одеської області.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно в березні 2025 року вирішили виїхати за межі території держави Україна у особистих справах.

Розуміючи, що на підставі Указу президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який у подальшому був неодноразово продовжений, а також на підставі указу президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» виїзд заборонено, вищевказані громадяни 04.03.2025 за допомогою мобільного додатку «Телеграм» знайшли невстановлену особу, яка підписана в застосунку як «Слава», яка запропонувала кожному із вище вказаних осіб за грошову винагороду в сумі 10000 доларів з кожного, організувати їхнє переправлення через державний кордон України з Республікою Молдова поза пунктами пропуску, на що останні погодилися.

В свою чергу, у невстановлений слідством час, але не пізніше 04.03.2025 у громадянина ОСОБА_9 , який будучи обізнаний про порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, в порушення законів України: «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», а також указу президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами та указу президента України 69/2022 «Про загальну мобілізацію», спільно з невстановленою особою виник злочинний умисел на сприяння в незаконному переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб з корисливих мотивів. Для реалізації свого злочинного умислу направленого на організацію незаконного переправлення вище вказаних осіб через державний кордон України, ОСОБА_9 мав відвезти на автомобілі ВАЗ 2108 білого кольору ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до с. Петрівка Роздільнянського району Одеської області де надати їм притулок поселивши їх на території домоволодіння у вищевказаному населеному пункті.

У подальшому реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно за попередньою змовою, групою осіб з корисливих мотивів, 04.03.2025 невстановлена в ході досудового розслідування особа біля 05 години 20 хвилин керуючи автомобілем марки «Renault» білого кольору, номер державної реєстрації в ході досудового розслідування не встановлено, зустріла та здійснила перевезення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , до околиць с. Петрівка Роздільнянського району Одеської області, де останні пересіли в автомобіль марки ВАЗ 2108, білого кольору під керуванням ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_9 , виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу, залучив громадянина Молдови ОСОБА_6 до незаконного переправлення осіб через лінію державного кордону України, який у свою чергу діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, мав надавати вказівки, поради, та забезпечити засобами для здійснення перетину державного кордону громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно, приступили до виконання свого злочинного плану, згідно якого ОСОБА_9 мав доставити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впритул до лінії державного кордону де їх мав зустріти ОСОБА_6 та провести в пішому порядку до лінії державного кордону надавши їм засоби за допомогою яких останні повинні були перетнути водойми та захисні споруди на лінії державного кордону.

Реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , в ранці 07.03.2025 забезпечив доставлення громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до с. Ілля Подільського району Одеської області де останніх зустрів ОСОБА_6 , який надав останнім засоби подолання перешкод у вигляді плоскогубців, гідрокостюмів та провів останніх до ділянки місцевості поблизу населеного пункту с. Розівка Подільського району Одеської області, де останні мали перетнути лінію державного кордону України в пішому порядку діючи за вказівками ОСОБА_6 з застосуванням засобів, які він їм надав. У Подальшому надавши усі відповідні вказівки та провівши до лінії державного кордону ОСОБА_6 залишив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в районі с. Розівка Подільського району неподалік від лінії державного кордону за координатами 47.273850, 29.30349, однак 08.03.2025 приблизно о 00 годині 39 хвилин під час руху до державного кордону по польовій дорозі біля населеного пункту с. Розівка Подільського району Одеської області працівниками ДПСУ були виявлені громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, вчиненого з корисливих мотивів.

ОСОБА_6 , затримано 08.03.2025 о 00 годині 40 хвилин в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому, 08.03.2025 о 19 годині 28 хвилин ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Криуляни Республіки Молдови, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Молдови, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, неодружений, раніше не судимий.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколом затримання громадянина ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_8 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом обшуку від 08.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ;

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду є те, що у зв`язку з близьким розташуванням державного кордону, у підозрюваного є можливості безперешкодно перетнути державний кордон України як з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, з якою у України відсутні будь які міжнародно правові відносини, так із Республікою Молдова, громадянином якої він являється. Також останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваному у разі визнання його винним може бути призначено покарання на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливого незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків, які допитані та яких виникне необхідність допитати під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь, шляхом вмовлянь, погроз або підкупу.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - який полягає в тому, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій, що негативно вплине на досудове розслідування.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема кримінальні правопорушення, передбачене ст. 332 КК України.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 , тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у скоєння вказаного кримінального правопорушення;

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з близькістю кордону з не признаною Придністровською Молдавською Республікою та Республікою Молдова, що свідчить про можливість спробувати переховуватися за межами території України від органів досудового розслідування та суду так як інші учасники вказаного кримінального правопорушення знаходяться саме на території не визнаної Придністровської Молдавської Республіки.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не надходило відповідних звернень із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він може ухилитися від перебування за місцем проживання з метою впливу на свідків, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органу досудового розслідування та суду та не виключає можливість того, що підозрюваний може переховуватись з метою уникнення покарання.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст. 182 КК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити і обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн (80 ? 3028 грн). Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 є наявність уникнення ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що в діях його підзахисного замість ч.3 ст. 332 КК України вбачаються ознаки ч. 1 ст. 332 КК України, тому просив застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобовий домашнього арешту. А у разі обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити йому мінімальний розмір застави, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника з приводу розгляду клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_6 затримано о 00 годині 40 хвилин (час повідомлення на телефонну лінію 102 Подільського РУП ГУНП в Одеській області працівником Держприкордонслужби України про затримання ОСОБА_6 ) 08.03.2025 в порядку ст.208 КПК України.

08.03.2025 о 19 годині 28 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом затримання громадянина ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_8 ;

- повідомлення про підозру ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом обшуку від 08.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за який у передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, також судом враховується запровадження воєнного стану по всій території України та військову агресію Російської Федерації проти України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_6 також враховуються, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я. Слідчому судді не надано доказів щодо наявності медичних показань, які б не дозволяли тримати підозрюваного під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Разом з тим, часом затримання особи є час повідомлення на телефонну лінію 102 Подільського РУП ГУНП в Одеській області працівником Держприкордонслужби України про затримання ОСОБА_6 , а саме 00 год. 40 хв. 08.03.2025, оскільки з вказаного моменту, підозрюваний був обмежений у своєму пересуванні.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 10.03.2025 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 = 242 240 ).

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06.05.2025 включно.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000177 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання з 00 години 40 хвилин 08.03.2025 (час повідомлення на телефонну лінію 102 Подільського РУП ГУНП в Одеській області працівником Держприкордонслужби України про затримання ОСОБА_6 ), тобто до 06.05.2025 включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 10.03.2025 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 = 242 240 ) для внесення на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , справа №505/822/25 провадження №1-кс/505/604/2025, кримінальне провадження № 0000177 від 08.03.2025, згідно ухвали судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2025.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- не залишати місце постійного проживання, цілодобово - а саме житловий будинок адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_10