КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.11.2024 поновлено прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 строк для звернення з клопотанням про арешт майна. Клопотання задоволено та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 на тимчасово вилучене майно, вилучене 03.10.2024 під час проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_8 , марки TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 з VIN: НОМЕР_2 а саме:

- грошові кошти в сумі 27050 доларів США;

- грошові кошти в сумі 200 ЄВРО.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала була проголошена

_____________________________________________________________________________

Справа № 757/46578/24-к Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1157/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

13.11.2024, але фактично повний текст ухвали було виготовлено 23.12.2024 та вручено представнику лише 24.12.2024, що позбавило сторону захисту подати апеляційну скаргу у визначений законом п`ятиденний строк.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що грошові кошти, на які накладено арешт, належать ОСОБА_7 та були вилучені під час обшуку належного ОСОБА_10 автомобіля, яким на постійній основі користується саме ОСОБА_7 .

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею безпідставно зазначено, що автомобілем марки TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 користується ОСОБА_8 , оскільки будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини матеріали справи не містять.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 є пособником у вчиненні злочину, однак останньому підозра не пред`явлена і будь-яких доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень слідством не надано.

Вилучені грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_7 , які останній отримав від продажу нерухомого майна, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу, зареєстрованим приватним нотаріусом в реєстрі №1657 від 12.04.2024.

Також, органом досудового розслідування не надано жодних доказів того, що вказані грошові кошти отримані від злочинної діяльності.

Крім того, апелянт посилається на порушення строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки обшук проведений 03.10.2024, а клопотання подано до слідчого судді 07.10.2024.

При цьому, враховуючи кількість слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні, наведені у клопотанні причини пропуску цього строку не можуть бути об`єктивною підставою для його поновлення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який в режимі відеоконференцзв`язку заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016,кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_6 були повідомлені про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання прокурора про арешт майна, проте не прибули у судове засідання по розгляду клопотання прокурора та 13.11.2024 представник ОСОБА_6 подавав клопотання про розгляд клопотання у його відсутності.

Згідно наявного у справі супровідного листа, повний текст оскаржуваної ухвали направлено сторонам кримінального провадження 13.11.2024. Разом з тим, дані про вручення копії оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 або його представнику, у справі відсутні.

Як зазначив представник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, повний текст оскаржуваної ухвали володільцю майна вручено 23.12.2024, та даних на спростування вказаних відомостей матеріали справи не містять. Апеляційну скаргу подано представником 27.12.2024.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, оскільки стороні захисту не були відомі мотиви прийнятого рішення до отримання нею повного тексту оскаржуваної ухвали - 23.12.2024, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на території Івано-Франківської області здійснює діяльність злочинна група, до складу якої входять посадові особи Поляницької ОТГ, Яремчанської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, колишні працівники правоохоронних органів та інші особи, метою діяльності якої є незаконне виведення та привласнення земель лісового фонду, інших особливо цінних категорій земель поблизу с. Поляниця (ТК «Буковель»), реєстрацію права власності за підставними фізичними особами з числа місцевих мешканців та подальший продаж незаконно привласнених земельних ділянок.

Встановлено, що зазначеною групою осіб привласнено близько 40 га земель лісового фонду ДП «Ворохтянське ЛГ» в с. Поляниця в безпосередній близькості до ТК «Буковель», які фактично знаходяться в 10,11,12,24, 23,30 та 31 кварталах вказаного ЛГ, на даний час це понад 200 земельних ділянок різною площею від 0,01 га до 2,5 га.

Група осіб, у тому числі колишні співробітники Яремчанського відділу ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичні особи з різних регіонів України, сертифіковані інженери-землевпорядники, державні кадастрові реєстратори володіючи інформацією про те, що ДП «Ворохтянське ЛГ» не отримувало державного акту на право користування земельними ділянками, у зв`язку з чим межі лісового господарства не позначені в публічній кадастровій карті та про те, що в вказаному відділі відсутні документи, якими б можна було підтвердити наявність державних актів на право власності на земельні ділянки (книги реєстрації державних актів, поземельні книги та інші документи), спільно з посадовими особами землевпорядних організацій, на підставі підробних документів здійснили розробку та затвердження проектів землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, фактично внесли недостовірну інформацію до Державного земельного кадастру, про земельні ділянки та зареєстрували інформацію про право власності на підставних осіб, після чого вказані особи здійснили реєстрацію права власності на земельні ділянки в ДРРП.

До злочинної діяльності залучено суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги у сфері інжинірингу, геодезії та картографії, оціночної діяльності, сертифіковані інженери-землевпорядники (далі СІЗ), суб`єкти державної реєстрації, нотаріуси та фізичні особи, які діючи спільно та за попередньою змовою, шахрайським способом здійснили незаконне набуття права на земельні ділянки державної власності, а саме земельні ділянки, які перебувають у користуванні ДП «Ворохтянське ЛГ» на території на території Поляницької ОТГ, поблизу ТК «Буковель».

Для заволодіння земельними ділянками учасники злочину, використовували підроблені акти на право власності на земельні ділянки зразка 2001-2002 років, в які внесено неправдиві відомості про право власності на земельні ділянки та їх цільове призначення - землі житлової та громадської забудови. Оригінальні ж державні акти з тими ж серіями та номерами видавались на зовсім інших осіб та на інші земельні ділянки. При цьому фактично привласнені земельні ділянки ніколи не відводилися з державної власності та фізично розташовані на території Поляницького лісництва Ворохтянського лісового господарства Івано-Франківської області.

На підставі цих та інших підроблених документів у період 2017-2024 роки з порушенням вимог законодавства розроблена технічна документація, відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрових номерів та в подальшому внесено відомості про реєстрацію права власності на земельні ділянки за учасниками злочину в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На виконання доручення, було встановлено суб`єктів господарської діяльності, які були залучені до злочинної діяльності, а саме СПД які надають послуги у сфері інжинірингу, геології та геодезії, а саме: ПМП «КЕДР» , ТОВ «ЕСТР» , ТОВ "НВП "Ю-ГІС" , ФОП « ОСОБА_16 », ФОП « ОСОБА_17 », ФОП « ОСОБА_18 », ФОП « ОСОБА_19 », ФОП « ОСОБА_20 » та інші СПД.

Крім того, встановлено адреси та повні анкетні дані осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінальних правопорушень які розслідуються в даному кримінальному провадженні: а саме: ОСОБА_8 , якийкористується автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 та є співорганізатором злочинної схеми по заволодінню земельними ділянками лісогосподарського призначення.

Також встановлено, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_7 , - керівник та засновник ПП "КАРПАТИ-ІНФО" , ПП "КАРПАТИ ГЕОКАДАСТР" , які здійснюють діяльність в сфері геодезії. ОСОБА_7 являється пособником в шахрайському заволодінні земельними ділянками, контролює підставних осіб та надає їм вказівки як поводити себе на допитах. ОСОБА_7 підконтрольний ОСОБА_8 , який організував схему шахрайського заволодіння земельними ділянками, який являється сертифікованим-інженером землевпорядником ПП "КАРПАТИ ГЕОКАДАСТР" . Також він є свояком (чоловік сестри) ОСОБА_8 , та проживає за однією адресою з ним.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду

м. Києва від 04.09.2024 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_8 , марки «TOYOTALAND CRUISER200» д.н.з. НОМЕР_1 з VIN: НОМЕР_2 .

Згідно даних протокол обшуку від 03.10.2024, цього ж дня в період часу з 16:41 по 19:31, у присутності ОСОБА_7 проведено обшук автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 з VIN: НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено вказаний транспортний засіб із ключами до нього, а також грошові кошти в сумі 27050 доларів США; грошові кошти в сумі 200 ЄВРО.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_21 від 07.10.2024 вищевказане майно, виявлене та вилучене в ході обшуку автомобіля марки «TOYOTA LANDCRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000441

10.10.2024 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду

м. Києва із клопотанням, в якому просив поновити строк для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 03.10.2024 під час проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_8 , марки TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 з VIN: НОМЕР_2 а саме: грошові кошти в сумі 27050 доларів США; грошові кошти в сумі 200 ЄВРО.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.11.2024 поновлено прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 строк для звернення з клопотанням про арешт майна. Клопотання задоволено та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 на тимчасово вилучене майно, вилучене 03.10.2024 під час проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_8 , марки TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. НОМЕР_1 з VIN: НОМЕР_2 а саме: грошові кошти в сумі 27050 доларів США; грошові кошти в сумі 200 ЄВРО.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вилучені під час обшуку транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200 Д.Н.З. НОМЕР_1 грошові кошти, з тих підстав, що вилучені грошові кошти можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом, у встановленому законом порядку визнані речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000441, та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, передане, відчужене чи зникнути.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що вилучені у транспортному засобі TOYOTA LAND CRUISER 200 Д.Н.З. НОМЕР_1 грошові кошти належать ОСОБА_7 , який не є підозрюваним, та посилання на помилковість висновків слідчого судді про те, що вищевказаний транспортний засіб перебуває у користуванні ОСОБА_8 , на даному етапі досудового розслідування не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як убачається із матеріалів судового провадження, органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні досліджується причетність ОСОБА_7 серед інших осіб до кримінальних правопорушень.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441триває, органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінальних правопорушень, у тому числі осіб, причетних до їх вчинення.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вилученого у транспортному засобі майна.

Посилання апелянта на те, що вилучені грошові кошти ОСОБА_7 мають законне походження, не спростовують правильність висновків слідчого судді на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження, проте підлягаютьвстановленню і перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що слідчим пропущено строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, були предметом перевірки слідчим суддею, за наслідком якої слідчий суддя дійшов висновку про поновлення прокурор строку на звернення із клопотанням про арешт майна, із наведенням відповідних мотивів та обгрунтування такого висновку.

Крім того, звернення прокурора із клопотанням про арешт майна з порушенням передбаченого. 5 ст. 171 КПК України строку, з урахуванням обгрунтованості поданого клопотання, не може бути самостійною підставою для відмови у його задоволенні.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3