Справа № 474/883/23
Провадження № 1-кп/474/32/25
УХВАЛА

Іменем України

27.03.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 20.05.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, гр. України, раніше не судимого, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, в період часу з 12.09.2022р. по 20.05.2023р., маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою, телефонних дзвінках з висловлюваннями нецензурною лайкою в їх бік, та призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останніх.

Так, 12.09.2022р. о 09 год. 51 хв. ОСОБА_4 знаходячись за місцем проживання своїх батьків по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якої умисно ображав її нецензурною лайкою, принижував її честь і гідність, чим вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 та в подальшому, відповідно до постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14.10.2022р., справа № 474/505/22, провадження № 3/474/231/22, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру та йому призначено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.

Також, 13.03.2023р. о 06 год. 20 хв. ОСОБА_4 знаходячись за місцем проживання своїх батьків по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої умисно ображав його нецензурною лайкою, принижував його честь і гідність, чим вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_6 та в подальшому, відповідно до постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14.10.2022р., справа № 474/238/23, провадження № 3/474/109/23, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру та йому призначено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Після чого, 13.03.2023р. о 10 год. 47 хв. ОСОБА_4 знаходячись за місцем проживання своїх батьків по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої умисно ображав його нецензурною лайкою, принижував його честь і гідність, чим вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_6 та в подальшому, відповідно до постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 17.10.2022р., справа № 474/254/23, провадження № 3/474/122/23, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру та йому призначено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Крім того, 20.05.2023р. о 18 год. 07 хв. ОСОБА_4 знаходячись за місцем проживання своїх батьків по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється важко хворою та обмежена в пересуванні та своїм батьком ОСОБА_6 , 11.07.1950р., під час якої умисно ображав їх нецензурною лайкою, принижував їх честь і гідність, погрожував застосуванням фізичного насильства, чим вчинив психологічне насильство відносно своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 умисно, упродовж періоду із 12.09.2022р. по 20.05.2023р. систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, що відповідно до п. 14, п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, відноситься до психологічного насильства, що призвело до їх психологічних страждань, які супроводжувались змінами в психоемоційному стані, погіршенні якості життя, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням відносно них насильством з боку ОСОБА_4 .

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

27.03.2025р. обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження.

Так, у своєму клопотанні обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що він раніше не судимий, вперше вчинив нетяжкий злочин, свою вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, не вживає алкогольні напої, допомагає своїм батькам, зокрема здійснює догляд за своєю матір`ю, яка внаслідок хвороби обмежена в пересуванні. Також обвинувачений вказує, що його батьки на даний час не мають до нього ніяких претензій з приводу його поведінки та просять звільнити його від кримінальної відповідальності, а тому є обґрунтовані підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що він перестав бути суспільно небезпечною особою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку тим, що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинене обвинуваченим вперше, обвинувачений вину у вчиненому злочину визнав, щиро розкаявся, а також не вчиняв інших протиправних дій по відношенню до потерпілих, з якими примирився, та не притягувався до кримінальної і адміністративної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закрити провадження у справі. При цьому, обвинувачений, вказав, що вину у вчиненому злочину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, повністю усвідомив протиправність вчиненого та його суспільно-негативний наслідок, з потерпілими на даний час підтримують відносин та пов`язані спільним побутом.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 27.03.2025р. звернулися до суду із заявами, в яких підтвердили обставини вказані обвинуваченим, як підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, не заперечили щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

З огляду на приписи ст. 325 КПК України та з урахуванням думки учасників судового розгляду суд визнав за можливе провести судове засідання та розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за відсутності потерпілих.

Заслухав думку прокурора, обвинуваченого, проаналізував підстави з яких заявлене клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - це право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК України.

Шляхом опитування учасників кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ст. 126-1 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстав, передбачених ст. 48 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України належать до категорії нетяжких злочинів.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, припинив злочинну діяльність по відношенню до своїх батьків, став на шлях виправлення. За таких обставин, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотань обвинуваченого та потерпілих і вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, відповідно до вимог ст. 48 КК України у зв`язку з тим, що він перестав бути суспільно небезпечним, а кримінальне провадження відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 48 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

Кримінальне провадження, внесене 20.05.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1