Справа № 188/1463/24
Провадження № 1-кп/188/280/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі судді, що головує, ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000201 від 18 квітня 2022 року, з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , який є уродженець м. Привілля Луганської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий, не одружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді головного сержанта взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому з 18.04.2022 призупинено військову службу, у військовому званні «старший сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, якому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 дистанційно,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався у встановленому Законом порядку, допоки Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024р. № 10456, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року на 90 діб.

24.05.2021 ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах сержантського складу строком на 1 (один) рік.

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді головного сержанта взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_1 у військовому званні «старший сержант», діючи умисно, на порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 3, 7, 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», 15.04.2022 близько 11 години 00 хвилин самовільно, з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану залишив місце служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дислокувався у АДРЕСА_1 , допоки 08 травня 2024 року протиправні дії старшого сержанта ОСОБА_3 були припинені співробітниками Національної поліції України та його було доставлено до Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, показав, що він спочатку проходив службу за контрактом, не пов`язану з бойовими діями, але потім підрозділ, в якому він служив, перекинули в зону бойових дій, де частина його товаришів загинула. Він злякався і самовільно покинув місце служби.

На підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає вину обвинуваченого поза розумним сумнівом доказаною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 4 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, за місцем проживання позитивно; обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та ту обставину, що направлення ОСОБА_3 в умовах воєнного стану до установи з виконання кримінальних покарань зменшить кількісний склад Збройних Сил України та її обороноздатність, суд вважає за можливе на підставі статті 69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 статті 408 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років та підставі статті 62 КК України замінити позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Запобіжний захід обвинуваченому, обраний ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року у вигляді тримання під вартою на строк до 31 грудня 2024 року, суд вважає доцільним продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання обвинуваченого під вартою з 09 травня 2024 року до дня набрання вироком законної сили слід зарахувати в строк відбування покарання день за день.

Майнова шкода не завдана. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк два роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк виконання покарання попереднє ув`язнення з 09 травня 2024 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 09 травня 2024 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1