Справа№ 953/616/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0001372 від 05.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Стаханов Луганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, інвалідом та військовослужбовцем не є, раніше судимого:

25.12.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

04.02.2025 Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 ;

07.04.2025 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 360 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 приблизно о 07.00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував біля будинку №15-Б по вул. Валентинівській у м. Харкові, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 зайшов до підвального приміщення будинку № 15-Б по вул. Валентинівській в м.Харкові, яке використовується як укриття та вхід до якого є вільним. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_5 №64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_5 №469/2024 від 23.07.2024 на всій території України, достовірно знаючи про його введення, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, перебуваючи у підвальному приміщенні за вищевказаною адресою, таємно викрав належне АT «Укртелеком» майно, вартість якого була визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 8451 від 30.10.2024, а саме: кабель ТПП 100x2x0,4 довжиною 8 метрів, вартістю 1428,78 гривень; кабель ТПП 30х2х0,4 довжиною 18 метрів, вартістю 1176,30 гривень; кабель ТПП 30х2х0,4 довжиною 18 метрів, вартістю 1176.30 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 3781,38 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 03.09.2024 приблизно о 07.00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку № 15-Б по вул. Валентинівській м. Харкова, шляхом вільного доступу зайшов до підвального приміщення вищевказаного будинку, яке використовується як укриття.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на пошкодження кабельної лінії зв`язку АТ «Укртелеком», з метою подальшого таємного викрадення телефонного мідного кабелю, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що вказаний кабель використовується АТ «Укртелеком» для здійснення зв`язку, перебуваючи у підвалі 1-3 під`їздів за вищевказаною адресою в той же день приблизно о 07.05, за допомогою предмету, який заздалегідь заготовлений для вчинення злочину, а саме гострого металевого предмета, умисно перерізав кабель ТПП 100х2х0,4, кабель ТПП 30x2x0,4, кабель ТПП 30х2х0,4, привівши зазначену лінію зв`язку в непридатний за її цільовим призначенням стан, внаслідок чого відбулося тимчасове припинення зв`язку для абонента основного телефонного апарату (ОТА), тобто послуги телефонного зв`язку за вищевказаною адресою, через що користувачі до моменту відновлення такого зв`язку втратили можливість, у тому числі і здійснення міжміського зв`язку через неможливість використання пошкоджених у результаті вчинення кримінального правопорушення кабельних ліній, а АТ «Укртелеком», в свою чергу втратило можливість надання телекомунікаційних послуг зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 360 КК України, умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Крім того, 04.09.2024 приблизно о 09.00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку № 319 по вул. Академіка Павлова м. Харкові, шляхом вільного доступу зайшов до підвального приміщення вищевказаного будинку, використовується як укриття.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на пошкодження кабельної лінії зв`язку АТ «Укртелеком», з метою подальшого таємного викрадення телефонного мідного кабелю, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи, що вказаний кабель використовується АТ «Укртелеком» для здійснення зв`язку, перебуваючи у підвалі 9 під`їзду за вищевказаною адресою в той же день приблизно о 09.05, за допомогою предмету, який заздалегідь заготовлений для вчинення злочину, а саме гострого металевого предмета, умисно перерізав кабель ТППеп 30х2х0,4, привівши зазначену лінію зв`язку в непридатний за її цільовим призначенням стан, внаслідок чого відбулося тимчасове припинення зв`язку для 1 абонента основного телефонного апарату (ОТА), тобто послуги телефонного зв`язку за вищевказаною адресою та 1 абонента швидкосмужного доступу до інтернету (ШСД), тобто послуги Інтернету за вищевказаною адресою, через що користувачі до моменту відновлення такого зв`язку втратили можливість, у тому числі і здійснення міжміського зв`язку через неможливість використання пошкоджених у результаті вчинення кримінального правопорушення кабельних ліній, а АТ «Укртелеком», в свою чергу втратило можливість надання телекомунікаційних послуг зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 360 КК України, умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинения надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, розуміє наслідки своїх протиправних дій, готовий понести покарання.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона обвинувачення не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки, визначені ст. 349 КПК України, зрозумілі.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії:

за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

за ч. 1 ст. 360 КК України - умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг;

за ч. 2 ст. 360 КК України - умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинения надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України та призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинені ОСОБА_3 відносяться: ч. 1 ст. 360 КК України до кримінального проступку, ч. 2 ст. 360 КК України до нетяжкого злочину, ч. 4 ст. 185 КК України до тяжкого злочину, розмір заподіяної шкоди, який не відшкодовано.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій та готовність понести заслужене покарання, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, про що зазначається стороною обвинувачення та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Підстав для застосування ст.69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, найтяжче яке відноситься до тяжкого злочину проти власності. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: наявність двох судимостей, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, не є інвалідом, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 360 КК України, та у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 360 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд вважає необхідним визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

З наданих до суду письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Фрунзенським районним судом м. Харкова від 07.04.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , рахується з 07.04.2025 року; відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 17.09.2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.04.2025, тому остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.04.2025.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 ОСОБА_3 залишено в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» для розгляду даного кримінального провадження. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 11.04.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення та відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.04.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України з 17.09.2024 по 10.04.2025, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення.

При вирішенні заявленого представником потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_6 цивільного позову суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ч. 5 зазначеної норми цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Цивільний позов, заявлений представником потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_6 на суму 6 520,16 грн, який повністю визнав обвинувачений ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360, ч. 2 ст. 360 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 360 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі,

- за ч. 2 ст. 360 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.04.2025, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з дня ухвалення вироку 11.04.2025.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 частково відбуте ним покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.04.2025, а саме період з 17.09.2024 по 10.04.2025 включно.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» () на відшкодування майнової шкоди суму у розмірі 6 520,16 (шість тисяч п`ятсот двадцять, 16) грн.

Речовий доказ: DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 по справі № 953/8325/24 (провадження № 1-кс/953/6718/24).

Речові докази: фрагменти металевих стрижнів без полімерної упаковки в обвугленому вигляді та контрольний фрагмент кабелю зі слідами перерізу кабелю знищити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 по справі № 953/8325/24 (провадження № 1-кс/953/6719/24).

Речовий доказ: окуляри з надписом «90374 POLARIZED» - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/121-24/31009-ТВ від 24.10.2024 у розмірі 1 591,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/121-24/37857-Д від 25.12.2024 у розмірі 3 979,50 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1