н/п 1-кс/490/989/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1087/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

24 лютого 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000034 від 09.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 14.02.2025 під час проведення невідкладного обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та яким розпоряджається ОСОБА_5 , а саме: камуфляжні штани та камуфляжний кітель; грошові кошти в сумі 9 тисяч гривень: купюра №1 з номером ГС3492696, купюра №2 з номером ГС7942322, купюра №3 з номером ГМ4908314, купюра №4 з номером 3М2359222, купюра №5 з номером ЕА0333037, купюра №6 з номером АВ7598703, купюра №7 з номером ЕУ4655458, купюра №8 з номером АД4645588, купюра №9 з номером БР 2945982, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив про розгляд справи за його відсутності.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000034 від 09.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, що 09.02.2025 о 01:55 на лінію 102 надійшло повідомлення, про те, що за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Коблеве, Вул. Одеська, буд. 32/1, АЗС 1506, дві невідомі особи, одягнені в одяг темного кольору та балаклави, під час дії військового стану на території України, з метою заволодіння чужим майном, шляхом нанесення тілесних ушкоджень помічнику оператора АЗС ОСОБА_6 та погрозою фізичної розправи оператору АЗС, ОСОБА_7 , заволоділи сейфом, в якому перебували гротові кошти в сумі 102800,97 гривень, після чого покинули приміщення АЗС «АМІС» та поїхали в невідомому напрямку.

В ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим 14.02.2025 року слідчим було проведено невідкладний обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_5 , з метою безпосереднього переслідування осіб, причетних до злочину, а також з метою врятування речових доказів.

Постановою слідчого вказане майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 14.02.2025 під час проведення невідкладного обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та яким розпоряджається ОСОБА_5 , а саме: камуфляжні штани та камуфляжний кітель; грошові кошти в сумі 9 тисяч гривень: купюра №1 з номером ГС3492696, купюра №2 з номером ГС7942322, купюра №3 з номером ГМ4908314, купюра №4 з номером 3М2359222, купюра №5 з номером ЕА0333037, купюра №6 з номером АВ7598703, купюра №7 з номером ЕУ4655458, купюра №8 з номером АД4645588, купюра №9 з номером БР 2945982, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1