Справа № 214/1765/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності сторін кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 07.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України , не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, перебуває чого на посаді стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на 7 років. 04.10.2024 року відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області, на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутою частиною покарання 2 роки 10 місяці 27 днів , для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 , -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 125 КК України,

Встановив:

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень, в порушення вимого ст. 68 Конституції України, ст. 11,16,49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548- XIV ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551 - XIV та Військової присяги , статті 28 Конституції України згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, 26.01.2025 року приблизно о 18-30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В момент коли потерпілий ОСОБА_4 знаходився у спальній кімнаті вищезазначеного будинку, ОСОБА_3 умисно наніс йому не менше 10 ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя та голови.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя та голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з заявою ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Також, обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви потерпілого щодо згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, ОСОБА_4 не заперечує щодо розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, відповідно до положень ч.2 ст.381 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, що є кримінальним проступком.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: за ознаками:умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування, оцінку яким надано судом. Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст.ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України є доведеною.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України. обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України судом є рецидив злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (Т. 2 а.с. 53).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, до КП «ДБКЛПЛ» ДОР» до лікаря психіатра за медичною допомого не звертався ( Т.2, а.с. 34), до лікаря-нарколога звертався за медичною допомогою з 01.04.2020 року по 25.04.2020 року з приводу «Психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання алкоголю. Синдром залежності» ( Т.2, а.с. 52), раніше судимий ( Т.2,а.с. 54-57).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді 160 годин громадських робіт.

Однак, даний кримінальний проступок обвинувачений вчинив в період умовно-дострокового звільнення, який відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області, від 04.10.2024 року складає 2 роки 10 місяці 27 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом не відбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Окрім того, як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати не відбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. У разі, коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання (пункт 26 згаданої Постанови ПВСУ). Не відбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком у виді громадських робіт, приєднує невідбуте ним покарання за вироком Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 року.

Підстав для застосування ст.ст. 69 , 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

В даному кримінальному провадженні речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 та п.г ч.1 ст. 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком суду у виді 160 годин громадських робіт, приєднати невідбуте ним покарання, призначене вироком Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 року, призначивши йому за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 2 роки 11 місяців 17 днів позбавлення волі.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1