УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Справа №607/27080/24 Провадження №1-кс/607/7330/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову т.в.о.начальника сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть поданої скарги.

17.12.2024 скаржник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу, в якій просить скасувати постанову т.в.о.начальника сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки органом досудового розслідування не було проведено усіх необхідних слідчих дій для встановлення істини у справі. Так, при розслідуванні кримінального проступку дізнавач всупереч покладених на нього обов`язків не дослідив всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України, про який заявляла ОСОБА_4 , не перевірив дії посадових осіб лікарні ветеринарної медицини на наявність в їх діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України (адже безпідставним нарахуванням зарплати була спричинена шкода бюджету), не отримав доступу до будь-яких документів, які б підтверджували чи спростовували факт незаконного нарахування зарплати працівнику, який фактично на роботу не виходив. Розслідування справи та подальше закриття кримінального провадження було зведене до цитування рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Тернопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Суть заяви ОСОБА_4 спеціально була викривлена, нібито вона скаржиться на її незаконне звільнення. Разом з тим, її звільнення якраз було наслідком протиправних дій керівництва лікарні, яким має бути надана належна правова оцінка. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.

У скарзі зазначено, що витяг з ЄРДР № 0000057 від 21.03.2024 року та копію постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 отримала лише 25 листопада 2024 року. Відтак, остання одразу ж звернулася із заявою номер М-4151/87974 від 25.11.2024 року про надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження з метою подальшого оскарження вказаної постанови. Відповідальним працівником ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 було відмовлено в наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення мотивуючи тим, що на розгляд вказаної заяви у працівників поліції є 30 днів, зі спливом яких їй будуть надані матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Станом на 16.12.2024 року матеріали закритого кримінального провадження №0000057 від 21.03.2024 року так і не були надані ОСОБА_4 для ознайомлення, тому просила поновити строк для подання скарги.

2. Позиції учасників.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції скаржник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила задовольнити.

У судове засідання начальник сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Неявка слідчого у судове засідання, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській надав матеріали кримінального провадження а №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні даної скарги.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений у ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч.5 ст. 40 КПК України).

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК України).

В силу ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно пункту 2 частини п`ятої статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

5. Установлені слідчим суддею факти, необхідні для вирішення скарги.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за процесуального керівництва Тернопільської окружної прокуратурикримінального провадження, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Постановою т.в.о.начальника сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30.04.2024 кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

До відповідного висновку дізнавач дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування дізнавач з метою встановлення об`єктивної істини в справі провів ряд слідчих дій, отримав пояснення, провів допит потерпілої та долучив ряд доказів.

Так, закриваючи провадження у справі дізнавач виходив із того, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факту допущення порушення норм трудового права не встановлено.

Слідчий суддя погоджується із такими висновками.

Так, частиною першою статті 172 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

У постанові зазначено, що відомості були внесено до ЄРДР за № 0000057 від 21.03.2024 СД відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 04.03.2024 року у справі № 607/4316/24 про зобов`язання внести відомості в ЄРДР за фактом вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172 КК України.

Так, постанова мотивована тим, що допитана згідно показань потерпілої ОСОБА_4 , випливає, що 20 березня 2023 року вона працювала бухгалтером першої категорії Тернопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини за адресою смт. Велика Березовиця, вул. Енергетична, 56 відповідно до Наказу №118-К від 17 березня 2023 року на підставі заяви про прохання прийняти на вище вказану посаду на період відпустки ОСОБА_7 по догляду за дітьми або до фактичного її виходу на роботу. 22 травня 2023 року ОСОБА_4 отримала і ознайомилася із повідомлення за вих. № 01-13.3/131 про, те що ОСОБА_7 виявила бажання перервати відпустку для догляду за дитиною до трьох років з 01 червня 2023 року. В подальшому за час перебування на лікарняному з 29 травня по 09 червня 2023 року ОСОБА_4 було звільнено із роботи про, що остання дізналася з рекомендованого листа, який отримала 12 червня 2023 року, в якому був наказ (розпорядження) № 139-К про припинення трудового договору від 31 травня 2023 року у зв`язку з із закінченням строку трудового договору. Вона дізналась, що ОСОБА_7 не виходила на роботу жодного дня та продовжує перебувати в соціальній відпустці по догляду за дітьми по досягненню ними 3-х річного віку.

Слідчим суддею проаналізовано викладені в мотивах постанови про закриття кримінального провадження окремі матеріали кримінального провадження №0000057 від 21.03.2024, зокрема, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Тернопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини (ТРДЛВМ) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно якого відмовлено в задоволенні позовних вимог, яке залишено в силі постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.03.2024, де суд першої інстанції виходив з того, що ТРДЛВМ при винесені Наказу (розпорядження) № 139-К про припинення трудового договору (контракту) від 29 травня 2023 року не було допущено порушення норм трудового права, оскільки він був припиненим внаслідок виходу на роботу основного працівника ОСОБА_7 .

В матеріалах кримінального провадження також наявні пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які відповідно до ч. 1 ст. 298-1 КПК України є процесуальними джерелами доказів.

Крім того, дізнавачем були отримані від Тернопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини документи, необхідні для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно змісту оскаржуваної постанови вбачається, що постанова вмотивована тим, що ТРДЛВМ при винесенні Наказу (розпорядження) № 139-К про припинення трудового договору (контракту) від 29 травня 2023 року не було допущено порушення норм трудового права.

Дізнавач мотивував своє рішення відсутністю підстав вважати, що ТРДЛВМ було вчинено стосовно ОСОБА_4 дії, які полягають у порушенні законодавства про працю, що свідчить про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

6. Висновки слідчого судді.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, слідчий суддя вважає, що т.в.о.начальника сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 виконала вимоги ч.2 ст.9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, оцінка доказів нею здійснена належно та сукупність зібраних доказів була достатня для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дізнавач у мотивах своєї постанови зазначила зібрані нею докази, які спростовують твердження ОСОБА_4 та її представника про факти, повідомлені ОСОБА_4 .

У своїй заяві адвокат ОСОБА_10 скаржиться на неналежне здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та невірну кваліфікацію кримінального правопорушення, позаяк ОСОБА_4 05.01.2024 року звернулась до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області із заявою про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України (службове підроблення), а саме вона вказувала на можливе вчинення посадовими особами Тернопільської районної лікарні ветеринарної медицини кримінального правопорушення, в результаті чого протягом певного часу нараховувалась заробітна плата особі, яка фактично на роботу не виходила. Такі дії можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого і ст. 364 КК України, оскільки була завдана шкода бюджету.

Так, слідчий суддя наголошує, що доводи скарги з приводу невірної кваліфікації та нездійснення слідчих дій та невірній оцінці доказів не заслуговують на увагу, оскільки слідчий/ дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог ст. 40 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, однак, алгоритм дій, визначення порядку проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, а також обсяг застосовуваних процесуальних та слідчих дій, передбачених процесуальним законом, для встановлення обставин конкретного кримінального правопорушення належить до дискреційних повноважень слідчого/дізнавача, який здійснює досудове розслідування конкретного кримінального провадження.

При вирішенні питань щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів для прийняття відповідного процесуального рішення під час досудового розслідування слідчий, дізнавач є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями частини п`ятої статті 40, статті 94 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 39 та частини четвертої статті 40 КПК України.

Тактика здійснення досудового розслідування та обсяг застосовуваних повноважень слідчим завжди має елемент суб`єктивності, а тому пунктом 18 статті КПК України закріплено право на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні за слідчим суддею, що відповідно включає в себе право на оскарження дій, рішень, бездіяльності осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, дізнавачем зроблено правильний висновок про те, що в ході досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до переконання, що висновки дізнавача про наявність підстав для закриття кримінального провадження ґрунтується на достатніх доказах, зібраних ним в ході досудового розслідування та підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

З огляду на зазначене, на думку слідчого судді, дізнавач вірно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам, а також ним було обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000057 від 21.03.2024, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення діючого законодавства.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що зазначені у скарзі адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 обставини не знайшли свого підтвердження, тому карга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, задоволенню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження №0000057 від 21.03.2024 слід повернути до сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області після набрання ухвалою суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову т.в.о.начальника сектору дізнання ВП №1 ( м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 21.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Матеріали кримінального провадження №0000057 від 21.03.2024 повернути до ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області після набрання ухвалою суду законної сили.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1