Дата документу 09.12.2024 Справа № 335/3404/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3404/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1159/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нор-Кянк Республіки Вірменія, громадянина України, неодруженого, керуючого ПП «Аветісян», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року було продовжено застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , або визначити розмір застави.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_8 повідомлення про підозру та повідомлення про нову підозру у визначеному законом порядку не було вручено, він не набув статус підозрюваного.

Зазначає, що ризик втечі спростовується тим, що будь-які докази наявності у ОСОБА_8 відомостей про притягнення його до кримінальної відповідальності у цьому провадженні відсутні, будь-які дії працівників поліції щодо його розшуку відсутні, ОСОБА_8 затримано на території України, жодних спроб перетнути кордон він не здійснював, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя наявне інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у більш тяжких кримінальних правопорушеннях, в якому йому обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він не порушував.

Крім того вказує на необґрунтованість ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони базуються лише на клопотанні прокурора та обвинувальному акті.

Зазначає, що ОСОБА_8 фактично не інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства, а тому суд зобов`язаний був визначити розмір застави.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що ОСОБА_8 вчинив злочин не із застосуванням насильства, оскільки застосування газового балончика не є способом скоєння грабежу, а тому судом необхідно було визначити розмір застави.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду просив залишити без змін.

Повідомлений належним чином обвинувачений ОСОБА_8 (шляхом повідомлення через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор») із клопотанням про забезпечення його участі у судовому засіданні апеляційного суду не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Ураховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_8 не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю, яке б узгоджувалося з наведеними положеннями ч. 4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає, що розгляд даної апеляційної скарги може здійснюватися у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ураховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання за злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі до 15 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Окрім зазначеного, на продовження ризику переховування свідчать і відомості вказані в клопотанні прокурора.

Зокрема, як випливає зі змісту клопотання, ОСОБА_8 , будучі обізнаним про наявність даного кримінального провадження переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим, 6 жовтня 2023 року був оголошений в розшук та 24 січня 2024 року у міжнародний розшук.

Серед іншого, зі змісту клопотання убачається, що ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування за межами території України.

Наведене вказує на те, що ризик переховування є досить великим та не зменшився на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Крім того, на переконання колегії суддів і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшився та обумовлюється тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені ряду умисних корисливих злочинів, які скоєні в певний проміжок часу, з метою власного збагачення, що в цілому може свідчити про його схильність до вчиненні інших умисних корисливих кримінальних правопорушень.

Також, колегія суддів ураховує на користь ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і наявність щодо ОСОБА_8 іншого кримінального провадження, за обвинуваченням у вчиненні ним умисних корисливих злочинів, яке перебуває також на розгляді в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та на даний час не зменшились.

Даних про такий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , щоб унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час апеляційному суду не надано.

З приводу доводів про невручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, то слід зазначити, що такі доводи, не можуть бути предметом розгляду апеляційним судом під час перевірки ухвали про продовження застосування запобіжного заходу.

Щодо доводів захисника про безпідставність не визначення судом першої інстанції застави у даному кримінальному провадженні, то з огляду на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 186 КК України, судом першої інстанції вірно встановлено відсутність підстав для застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що кореспондується із положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4