Провадження № 1-кс/487/2050/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 00001631 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

встановив:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав до слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що 21 лютого 2025 року слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 1 211 200 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Як на підставу для зміни запобіжного заходу, захисник покликається, у тому числі, на те, що ОСОБА_4 проживає з родиною, має на утриманні малолітню дитину, не має додаткового доходу, а тому розмір застави визначений раніше є для нього непомірним тягарем, до того ж ризики, на які посилався прокурор при обранні запобіжного заходу, значно зменшилися. Наголошував, що за час перебування під вартою у ОСОБА_4 значно погіршився стан здоров`я.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що раніше він хворів на серцеву недостатність. В СІЗО стан його здоров`я значно погіршився, він неодноразово звертався до керівництва установи з проханням направити його на обстеження, але до лікаря його так і не направили.

У судовому засіданні прокурор щодо задоволення клопотання заперечував. Посилаючись на те, що лише раніше обраний до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначений розмір застави, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання захисника та клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчій суддя дійшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 201 КПК обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу. До клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (частина 4 статті 201 КПК). Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом (частина 5 статті 201 КПК).

При цьому тягар доказування факту відсутності ризиків під час розгляду клопотання, поданого в порядку статті 201 КПК, лежить на стороні, яка звернулась з таким клопотанням (стороні захисту), а прокурор у даному випадку не зобов`язаний доводити їх наявність.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується (частина 1 статті 196 КПК).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 лютого 2025 року у справі № 487/10392/24 до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 1 211 200 грн., а також покладені обв`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя встановив існування ризиків, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливу підозрюваним на свідків у кримінальному провадженні.

Сторона захисту стверджує, що наразі ризики, передбачені ст. 177 КПК, зі сплином часу втратили ступень небезпечності, який існував на момент обрання запобіжного заходу.

Так, на переконання слідчого суддів, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк до десяті років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім того наявність ризику впливу підозрюваним на свідків теж продовжує існувати на теперешній час, оскільки КПК України встановлює процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Ураховуючи зазначені обставини, слідчий суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.

Разом з тим, за змістом ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, як зазначає ЄСПЛ розмір застави необхідно оцінювати передусім з огляду на особу підозрюваного чи обвинуваченого та його активи, проте також за певних обставин суду варто брати до уваги суму збитків, які приписують фігуранту провадження (п. 81 рішення у справі Mangouras v. Spain). Суд також має ретельної оцінити спроможність особи сплатити визначений розмір застави та обґрунтувати визначену суму (п. 32 рішення у справі Істоміна проти України).

Отже, враховуючи дані про особу підозрюваного, а саме те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, що його дохід складається лише з заробітної плати його та дружини, відповідно до повідомлення про підозру підозрюється в отриманні неправомірної вигоди у сумі 72 098 грн., слідчий суддя вважає за необхідне зменьшити розмір застави до 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який не є непомірним, та водночас здатен виконувати роль стримуючого фактору для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 і в подальшому.

Керуючись ст. 176-178,182-183, 201, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_6 в зміні запобіжного заходу, обраного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.02.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою на заставу.

Зменьшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.02.2025 з 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали буде оголошено 10.04.2025 о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1