Справа № 638/8959/24
Провадження № 1-в/638/914/24
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові питання уточнення Вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме, з 29 квітня 2024 року. До набрання вироком законної сили залишено відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

29 жовтня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», в якій вказано, що у Вироці Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 року зазначено, що не вказано сімейний стан засудженого.

Суд , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що питання уточнення Вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2024 року підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від від 08 серпня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме, з 29 квітня 2024 року. До набрання вироком законної сили залишено відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

У вступній частині вказаного Вироку не вказано сімейний стан обвинуваченого.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Щодо сімейного стану засудженого ОСОБА_3 слід зазначити, що в його паспорті громадянина України немає штампу про одруження.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 не одружений.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим уточнити вирок суду від 08.08.2024 року та зазначити інформацію, щодо сімейного стану засудженого.

Так однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч. 5 ст. 371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Ч. 5 ст. 371 КПК України передбачено, що виправлення в судовому рішенні мають бути засвідченні підписами суддів того складу суду, який його ухвалив.

Згідно з висновками викладеними в постанові колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2018 року (справа №127/13656/16-к), питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Відповідно до правової позиції, викладеній в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 серпня 2015 року, (справа №5/1787км.15), внесення виправлень, до резолютивної частини судового рішення, яке передбачає зміну норми закону про кримінальну відповідальність, за якою засуджується особа, не може бути здійснена у порядку ст. 379 КПК України.

Отже, суд вважає, що заява начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про уточнення Вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2024 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.369,372,379 КПК України, суд-,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації в Харківській області» про уточнення Вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2024 року задовольнити.

Уточнити Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2024 року, зазначивши у вступній частині вироку сімейний стан ОСОБА_3 не одружений.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1