Справа № 132/354/25
Провадження №1-кп/132/313/25
Вирок

Іменем України

10 лютого 2025 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Калинівка в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 09.12.2024, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутинці Калинівського району Вінницької області, освіта середня, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2024 року близько 20:00 год., ОСОБА_2 знаходився у кімнаті житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивав алкогольні напої разом із своєю знайомою ОСОБА_3 , яка проживає у вказаному будинку зі своїми малолітніми дітьми.

В зв`язку із тим, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшла до столу, де сиділа її мама ОСОБА_3 , взяла пляшку з алкоголем та вилила його у сміттєве відро, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла суперечка. Після того, як в суперечку втрутилась неповнолітня ОСОБА_4 та намагалась заступитись за свою маму, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв правою рукою за шию ОСОБА_4 та двічі вдарив її головою об дерев`яні двері, від чого вона впала на підлогу.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 взяв до рук металевий совок та умисно наніс ним 5 ударів в область спини, лівої руки, ніг потерпілої ОСОБА_4 , тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя, кінцівок, які відповідно до висновку експерта № 228/09 від 10.01.2025 належать до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).; забійної рани в ділянці лівого ліктьового суглоба, яка належить до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., які виникли від ударної дії (удару, співударяння) тупого(-их) твердого(-их) предмета (предметів).

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додано також заяву ОСОБА_2 написану в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , про беззаперечне визнання винуватості, згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Малолітня потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 у поданій письмовій заяві не заперечували проти розгляду обвинувального акта відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частиною 3 ст. 381 КПК України передбачено, що спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, тому вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Суд, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке згідно ст. 12 КК Україне є кримінальним проступком.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, які обтяжують його покарання, а саме те, що він вчинив кримінальне правопорушення щодо малолітньої дитини та в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність обставин, які пом`якшують його покарання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Калинівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_1