Справа № 342/210/25
Провадження № 1-кп/342/107/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у залі суду міста Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 16.02.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Голови Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 умисно спричинила легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_4 за наступних обставин.

ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4 та проживає спільно з ним у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

15.02.2025, близько 18.00 год, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, на ґрунті сімейно-побутових відносин, вступила у словесний конфлікт із своїм чоловіком ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання щодо здоров`я останнього, підняла правою рукою із столика керамічну тарілку та нанесла нею один удар в ділянку голови ОСОБА_4 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на дерев`яну підлогу лівою частиною тіла, чим спричинила йому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.02.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 16.02.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, підписаних ОСОБА_3 , її захисником адвокатом ОСОБА_6 , розписки про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального проступку та отримання копії матеріалів дізнання, підписаних ОСОБА_3 , її захисником адвокатом ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_4 , заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , та підписаною нею та захисником щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до поданої ним заяви, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, та не заперечив проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 16.02.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості.

Ухвалою від 04.03.2025 року розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000022 від 16.02.2025 року щодо ОСОБА_3 про обвинувачення її у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначено у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості в інкримінованому їй діянні, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Діяння, окреслене диспозицією ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, не знаходиться на диспансерному обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо подружжя, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови) суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_4 в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд вважає, що словесний конфлікт на ґрунті сімейно-побутових відносин не потребував застосування фізичної сили з боку обвинуваченої, що полягала у нанесенні потерпілому удару керамічною тарілкою в ділянку голови, внаслідок чого він впав на дерев`яну підлогу та отримав тілесні ушкодження, оскільки такі дії неспівмірні з обставинами та обстановкою виниклого конфлікту.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого нею кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченої, те, що вона раніше несудима, її вік та стан здоров`я, пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), та обставину, що обтяжує покарання (вчинення злочину щодо подружжя, з якою винна перебуває у сімейних відносинах), а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Відповідно до абз.4 п.2 Постанови, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу обґрунтовується тим, що хоча матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо місця праці обвинуваченої, однак ОСОБА_3 є особою молодого віку, працездатною, тому призначена міра покарання стимулюватиме останню на пошуки місця роботи задля отримання заробітку, відповідає тяжкості правопорушення, є необхідним та достатнім заходом примусу, попереджуватиме вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, сприятиме дотриманню обвинуваченою правослухняної поведінки у майбутньому, не буде становити особистий тягар для обвинуваченої та відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, ч.2 ст.125 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1