Справа №705/592/25
1-в/705/82/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про приведення вироків у відповідність та звільнення від покарання подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степівка, Монастирищенського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.02.2013 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 2) 16.05.2014 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком Монастирищенського районного суду від 28.02.2013 та остаточно визначено до відбування 4 роки позбавлення волі; 3) 07.08.2014 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано частково не відбуте покарання 1 місяць позбавлення волі по вироку Монастирищенського районного суду від 16.05.2015 та остаточно визначено до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.02.2016 згідно ч. 2 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано період з 10.06.2014 по 08.09.2014. Звільнений 12.04.2018 року по відбуттю строку покарання; 4) 20.07.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2024 іспитовий строк скасовано; 5) 17.05.2022 Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 6) 02.08.2022 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 7) 25.01.2023 Шполянським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі; 8) 07.06.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчинених діянь, та приведення вироків у відповідність, а саме просив привести вироки: Катеринопільського міського суду, Шполянського міського суду, Тальнівського міського суду, Уманського міського суду, Канівського міського суду, Ватутінського міського суду та Смілянського міського суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив суд привести вирок, за якими він відбуває покарання у відповідність до змін у законодавстві, оскільки вважає, що підлягає звільненню від відбування покарання за кримінальні правопорушення, якими завдано потерпілим шкоду у розмірі, значно меншому ніж можливо притягнути до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти часткового задоволення клопотання засудженого та приведення деяких вироків, за якими відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 у відповідність, оскільки дійсно ряд вчинених ним кримінальних правопорушень підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки завдана потерпілими по таким кримінальним правопорушенням шкода не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на час їх вчинення. Так, прокурор вважає, що підлягають декриміналізації правопорушення згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2021 по епізоду, який мав місце 17.05.2021 на суму 1917,50 грн.; згідно вироку Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.08.2022 по епізодам від 29.11.2019 на суму 1195,20 грн., по епізоду, який мав місце у грудня 2019 року на суму 1641,85 грн.; звільнити від покарання призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 та вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023.

Представник установи в судовому засіданні у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку засудженого, врахувавши позицію прокурора та представника установи, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має ряд судимостей і на час розгляду клопотання відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія № 92».

Так, ОСОБА_5 був засуджений 20.07.2021 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області, за ч.3 ст.185 КК України (2001 року) до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, ч.1 ст.76 КК України (2001 року) звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Вказаний вирок від 20.07.2021 набрав законної сили: 20.08.2021.

Згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2024 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та засудженого ОСОБА_5 направлено для відбування призначеного покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2021 року у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено відраховувати з моменту набрання ухвалою законної сили.

Ухвала від 21 березня 2024 року набрала законної сили 29.03.2024.

Згідно з вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2021 року, засуджений ОСОБА_5 , 27 квітня 2020 року, близько 03:00 години, викрав майно на загальну суму3132 грн. 99 коп.,що станом на день крадіжки складає суму, більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше2102 грн.).

Він же, 08 травня 2021 року близько 03:00 години, викрав майно на загальну суму 6600 грн., що станом на день крадіжки складає суму, більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2270 грн.).

Він же, 17 травня 2021 року, близько 03:00 години, викрав майно на суму1917 грн. 50 коп., що станом на день крадіжки складає суму, менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше2270 грн.).

Також ОСОБА_5 був засуджений 17.05.2022 Маньківським районним судом Черкаської області, за ч.3 ст.185 КК України (2001 року) до 3 років позбавлення волі.

Вирок від 17.05.2022 набрав законної сили: 20.06.2022.

Згідно з вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 17 травня 2022 року, засуджений ОСОБА_5 , 26.11.2019 року близько 23 години 00 хвилин, викрав майно на загальну суму 7087 грн. 33 коп., що станом на день крадіжки складає суму, більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921 грн.).

02.08.2022 ОСОБА_5 був засуджений Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України (2001 року), за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 17.05.2022 йому визначено остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022 вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.08.2022 року змінено. Вирішено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України (2001 року), за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 17.05.2022 у виді 3 місяців позбавлення волі, остаточно вважати засудженим ОСОБА_5 до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 17.05.2022, а саме з 24.03.2022. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Вирок 02.08.2022 набрав законної сили 03.11.2022.

Згідно з вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2022 року, засуджений ОСОБА_5 , 29.11.2019 близько 21 години 00 хвилин, викрав майно на загальну суму 1195 грн. 20 коп., крім того у грудні 2019 року близько 22 години 00 хвилин, викрав майно на загальну суму 1641 грн. 85 коп., що станом на день крадіжки складає суму, менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн.).

Він же, 22 грудня 2019 року близько 01 години, викрав майно на загальну суму 5480 гривень, що станом на день крадіжки складає суму, більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921 грн.).

Він же, 01 лютого 2020 року близько 01 години, викрав майно на загальну суму 3319,8 гривень, що станом на день крадіжки складає суму, більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2102 грн.).

Також ОСОБА_5 був засуджений 25.01.2023 Шполянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання за ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022 та цим вироком, остаточно визначено покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 17.05.2022, а саме з 24.03.2022.

Вирок від 25.01.2023 набрав законної сили 25.02.2023

За цим вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 25 січня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 , у грудні 2019 року в першій половині дня, викрав майно на загальну суму 3068 грн. 33 коп., що станом на день крадіжки складає суму, більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 1921 грн.).

Він же, 04 грудня 2019 року близько 21:00 години, викрав майно на загальну суму 1056 гривень, що станом на день крадіжки складає суму, менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн.).

Крім того, ОСОБА_5 також був засуджений 07.06.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Катеринопільського районного суду від 02.08.2022 у виді 4 місяців позбавлення волі, остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.08.2022, а саме з 24.03.2022.

Вирок від 07.06.2023 набрав законної сили 13.07.2023

Згідно з вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 , 07.11.2019 року, близько 06 год. 00 хв., викрав майно на суму 695 гривень, що станом на день крадіжки складає суму, менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн.).

Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2023, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за вироками Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.08.2022 зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022, Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 та Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023, остаточно визначено ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 24.03.2022.

Загалом, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахується з 29.03.2024, кінець строку 29.03.2028.

За вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2021 дії ОСОБА_5 по всім епізодам були кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, що завдало значної шкоди потерпілому.

За вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 17.05.2022 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно (мав місце один епізод).

За вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.08.2022 дії засудженого ОСОБА_5 за вчинення всіх епізодів кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

За вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 дії ОСОБА_5 , по усім епізодам були кваліфікована за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

За вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

На час вчинення ОСОБА_5 усіх кримінальних правопорушень положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального Кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VІ від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно ч. 3 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України №1449-VI від 04.06.2009) викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Станом на 01.01.2019 воно дорівнювало 192,10 грн.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Разом з цим нормами КК України не встановлений мінімальний розмір вартості майна, що є предметом крадіжки та за наявності якого можливе настання кримінальної відповідальності.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023, кримінальна відповідальність наставала в разі, якщо вартість викраденого майна перевищувала 192,10 грн.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024) встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому Законом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 960,50 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960,50 грн. (1921?50%).

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно приписів ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце декриміналізація діянь, що полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення такого діяння, що у даному випадку на 01.01.2019 становить 1921,00 грн. (960,50?2), а тому суд приходить до висновку, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого усунуто законом, оскільки вартість викраденого ним майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню судом від покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023.

Як наслідок, ОСОБА_5 слід вважати засудженим за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України.

Крім того, суд враховує, що за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 один із епізодів, вчинений 04.12.2019 по якому ОСОБА_5 вчинив крадіжку на суму 1056,00 грн. Також два епізоди крадіжок за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.08.2022, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022, були вчинені 02.08.2022 на суму 1195,20 грн. та 1641,85 грн. і покарання Шполянським районним судом Черкаської області від 25.01.2023 було призначено шляхом часткового складання покарань з урахуванням ухвали Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022, тому вирок Шполянського районного суду Черкаської області в частині цих епізодів злочинної діяльності підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024. Разом із цим, оскільки епізоди, що підлягають декриміналізації, не змінюють кваліфікацію та не впливають на призначене ОСОБА_5 за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі, то таке покарання слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироків у відповідність задовольнити частково.

ОСОБА_5 від відбування покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 звільнити в зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Покарання ОСОБА_5 згідно вироку Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1