Єдиний унікальний номер 305/4789/24
Номер провадження 1-кс/305/390/24
УХВАЛА

Іменем України

13.12.2024 м. Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

встановив:

До суду 10.12.2024 поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора - прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , датоване 06.12.2024, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000770 від 06.12.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України, з додатками.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від того ж дня визначено слідчого суддю у справі ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтоване таким.

Слідчим Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 05.12.2024 з 14:40 год по 15:00 год проведено огляд місця події в селі Видричка Рахівського району навпроти будинку № 88 по вулиці Головна, під час якого проведено тимчасове вилучення майна - вантажного автомобіля марки «УРАЛ-4320» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вантажу у виді 54 колод деревини породи ялина об`ємом близько 11,71 м. куб., товарно-транспортної накладної (ТТН)-ліс серії ЮІА № 472375 від 05.12.2024.

За даним фактом 06.12.2024 Рахівського РВП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто перевезення незаконно зрубаних дерев.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2024 о 14:07 год. в с. Видричка, вул. Головна, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , на автомобілі марки «УРАЛ» з номерним знаком НОМЕР_1 , перевозив 52 колоди деревини породи «Ялина», різної довжини та діаметра загальною кубомасою 11,71 кубічних метра на підставі документів, які викликають сумнів у їх достовірності.

Згідно товарно-транспортної накладної ТТН-ліс ЮІА №472375 від 05.12.2024, яку пред`явив водій ОСОБА_5 , вантажовідправником є філія «Рахівське ЛДГ» ДП «Ліси України», а вантажоодержувачем деревини є перевізник фізична особа-підприємець ОСОБА_7 . Пункт завантаження є Говерлянське лісництво, а пункт розвантаження є с. Розтоки приватне підприємство «ОЛЕСЯ» Д. Об`єм деревини, вказаний у ТТН-ліс, становить 4,3240 м. куб. дров`яної деревини.

В ході перевірки водій ОСОБА_5 пред`явив фотозображення товарно-транспортної накладної ТТН-ліс ЮІА №472374 від 05.12.2024, оригіналу якої він не мав при собі та згідно якої вантажовідправником є філія «Рахівське ЛДГ» ДП «Ліси України», а вантажоодержувачем деревини є перевізник фізична особа-підприємець ОСОБА_7 . Пункт завантаження є Говерлянське лісництво, а пункт розвантаження є с. Розтоки приватне підприємство «ОЛЕСЯ» Д. Об`єм деревини вказаний у ТТН-ліс становить 6,1720 м3.

Під час додаткового огляду за участі спеціаліста філії «Ясінянське ЛДГ» ДП «Ліси України» на автомобілі виявлено 23 колоди довжиною 4,3 м деревини з бірками, які відповідають ТТН-ліс ЮІА №472374 від 05.12.2024 та 31 колода деревини довжиною по 4 та 2 м, на яких наявна 1 бирка відповідно до ТТН-ліс ЮІА №472375 від 05.12.2024. Загальний об`єм деревини встановлено 11,71 м.куб., тобто на 1,2 м.куб більше від загального об`єму вказаному у накладних. Таким чином є підстави вважати, що під виглядом дров`яної деревини ОСОБА_5 перевозив техсировину, яка ймовірно є незаконно зрубаною.

Постановою слідчого від 06.12.2024 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «УРАЛ-4320», вантаж у вигляді 54 колоди деревини породи ялина об`ємом близько 11,71 м. куб. та ТТН-ліс ЮІА №472375 від 05.12.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку із наведеним, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на вилучені речі, а саме на автомобіль у спосіб заборони розпоряджатися, а на решту речей - у спосіб заборони користуватися та розпоряджатися.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали подане клопотання з мотивів, наведених у ньому, просили його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на лісопродукцію, щодо накладення арешту на автомобіль лише шляхом заборони розпоряджатися ним він згоден, пояснив, що керівник ПП «Олеся Д» ОСОБА_8 попросила його забрати лісопродукцію з Говерлянського лісництва філії «Рахівське ЛДГ» ДП «Ліси України», він на вантажному автомобілі поїхав туди та завантажив автомобіль, йому надали документи на вантаж. При цьому він не зауважив, що було завантажено лісопродукцію по двох товарно-транспортних накладних, одна з яких на дров`яну деревину, а інша на технічну сировину. Коли його зупинили працівники поліції, він надав документи і лише тоді побачив, що у нього в наявності документи лише на дрова, пізніше він надав працівникам поліції документи і на техсировину. Оглядом автомобіля було встановлено, що по техсировині все в порядку, а по дровах можливо трохи більше завантажено (близько 1 кубометра), але таку різницю на око він побачити не міг. Вважає, що сталася помилка.

У судовому засіданні було досліджено матеріали, додані до клопотання прокурора, а також з ініціативи слідчого судді - надані слідчим матеріали кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2-3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені у статті 171 КПК України і на переконання слідчого судді дане клопотання наведеним вимогам процесуального закону відповідає.

Разом з тим, стороною обвинувачення порушено строк подання клопотання, визначений у ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме воно подане не наступного робочого дня після вилучення майна, яке мало місце 05.12.2024, тобто не 06.12.2024, а лише 07.12.2024, що випливає з копії фіскального чека по відправленню № 681 та трекінга АТ «Укрпошта», а фактично надійшло до суду тільки 10.12.2024.

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000770 за ч. 1 ст. 246 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, водій ОСОБА_5 05.12.2024 перевозив вантажним автомобілем «УРАЛ-4320» з реєстраційним номером НОМЕР_1 лісопродукцію, перелік якої частково не збігався з документами на вантаж.

Так, відповідно до товарно-транспортної накладної серії ЮІА № 472374 від 05.12.2024, яка була видана того ж дня у час, що передував часу зупинення автомобіля, водій ОСОБА_9 перевозив лісопродукцію у виді круглих лісоматеріалів породи ялина довжиною 4,2 м у кількості 23 сортименти загальною кубомасою 6,172 куб.м, з відповідними номерами бирок у кількості 23, і такі відомості підтверджено проведеним за участі спеціаліста оглядом місця події.

Також, відповідно до товарно-транспортної накладної серії ЮІА № 472375 від 05.12.2024, яка була видана того ж дня у час, що передував часу зупинення автомобіля, водій ОСОБА_9 перевозив лісопродукцію у виді деревини дров`яної породи ялина загальною кубомасою 4,324 куб.м, з биркою № 619780953, і такі відомості частково підтверджено проведеним за участі спеціаліста оглядом місця події, а саме насправді кубомаса такої лісопродукції на 1,2 куб.м більша, ніж зазначено у товаросупровідних документах.

З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль та вантаж перебував у володінні ОСОБА_5 , що той не заперечив.

Власником автомобіля відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 06.12.2024 вилучені речі визнано речовими доказами.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що станом на 13.12.2024 відсутні відомості про вчинені незаконні рубки на території філії «Рахівське ЛДГ» ДП «Ліси України», деревина з яких могла перевозитись ОСОБА_5 , заяви лісокористувача чи інших осіб про такі рубки не подавались, а також не призначено жодних експертиз щодо встановлення (підтвердження) походження деревини та можливої належності її до незаконно зрубаної.

У даному випадку досудове розслідування здійснюється за фактом перевезення незаконно зрубаних дерев, однак матеріалами справи наразі не підтверджено, що незаконна рубка дерев взагалі мала місце.

Таким чином, вилучене майно не повністю відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки на лісопродукцію, відпущену відповідно до товарно-транспортної накладної серії ЮІА № 472374, наявні необхідні документи, а щодо лісопродукції, відпущеної відповідно до товарно-транспортної накладної серії ЮІА № 472375, підтверджено лише її наявність у кількості, що на 1,2 м.куб перевищує зазначену в документах, а стосовно можливої належності до технічної сировини відомості у матеріалах відсутні, як і відомості про факт незаконної рубки такої лісопродукції.

Разом із тим, у будь-якому разі, як зазначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи, що стороною обвинувачення порушено строк подання клопотання про арешт майна, клопотання про поновлення цього процесуального строку не подавались, арешт на майно накладений бути не може, а тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, а тому в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Пунктом 3 частини 1 статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Керуючись статтями 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору, слідчому та володільцю майна, а у разі їх відсутності під час оголошення ухвали надіслати її копію.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11