Справа № 755/4079/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 21.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-27.02.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців (23.10.2024 року знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку);

-10.05.2023 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строк на 3 роки. Вироком Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року вирок скасовано в частині призначення покарання, засуджено до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2023 року постановлено виконувати окремо (ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2024 року, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 4 місяці 27 днів);

-29.01.2025 року направлено до Оболонського районного суду міста Києва обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України (рішення на час розгляду не прийняте),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи з протиправним умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання без мети збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин і бажаючи їх настання, придбав у невстановленому в ході досудового розслідування місті особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку переніс у своє житло за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , та зберігав останні без мети подальшого збуту.

30.01.2025 року у період часу з 22 години 09 хвилин, по 23 годину 10 хвилини старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 по місцю проживання ОСОБА_2 , було проведено обшук приміщення на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 , справа №755/1211/25 від 23.01.2025 року, у житловій кімнаті, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- з куртки, що належить останньому у з`єднаному коридорі, що розташований в квартирі було виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору - масою 0,218 г., що містять в собі особливу небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,218 г, та з кишені штанів в які останній був одягнений, було вилучено брелок зеленого кольору з різьбою, всередині якого знаходилися залишки речовини жовтого кольору, масою 0,170 г., що містять в собі особливу небезпечну речовину, обіг якої заборонено - Р?Р, масою 0,170 г., які він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № CЕ-19/111-25/7079-НЗПРАП від 10.02.2025:

В наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору, яка знаходиться в сейф-пакеті №ICR 0022208, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в цій речовину становить 0,218 г.

В наданій на дослідження речовині жовтого кольору, яка знаходить в сейф-пакеті №ICR 0022209, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - Р?Р. Маса PVP в цій речовині становить 0,170 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Частинами 2,3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваним, підтверджено його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив новий злочин у період умовно-дострокового звільнення за вироком Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року, має задовільний стан здоров`я, не є особою, яка досягла пенсійного віку, відсутні відомості щодо наявності інвалідності І та ІІ групи, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 78 КК після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Отже, наявність ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року, яка набрала законної сили, про звільнення ОСОБА_2 від покарання на підставі ч. 1 ст. 78 КК перешкоджає застосуванню в такому випадку ст. 71 КК, в частині приєднання покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2023 року.

Вказаний підхід було застосовано, зокрема, в постанові Другої судової палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 484/3214/17.

Підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що, відповідно до ст. 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо відшкодування процесуальних витрат вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднавши невідбуту частину покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року, та остаточно визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта від 10.02.2025 року №СЕ-19/111-25/7079-НЗПРАП) в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний носій інформації (карта пам`яті чорного кольору, загальним об`ємом 32 GB), на якому міститься інформація запису обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,218 г та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,170 г, поміщені до спецпакету № 0007102 та передан і на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя