Справа № 127/2955/25
Провадження №11-сс/801/183/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2025,

якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , на постанову т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про закриття кримінального провадження №0000208 від 27.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Адвокат ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження №0000208 від 27.03.2024.

Скарга мотивована тим, що з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 була проведена судово - медична експертиза, однак незалежно від того що сама подія сталася 26.03.2024 тільки через 9 місяців були зроблені висновки експерта. Так, у висновку експерта №1301 від 27.12.2024 вказано, що ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: розрив правого ключично-акроміального з`єднання, синець в ділянці правого суглобу, садно на правій гомілці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Однак, поспілкувавшись із медичними працівниками, а також із інформації, яка міститься в типових рішеннях суду щодо відповідальності за ч.1 ст.286 КК України було з`ясовано, що розрив правого ключично-акроміального з`єднання відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. З огляду на це, вважає, що потрібно повторно провести судово - медичну експертизу, однак в зв`язку із тим, що справа була закрита це зробити неможливо.

Також представник зазначала, що окрім висновку експерта слідчий не досліджував жодних доказів у справі.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року - відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на постанову т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , про закриття кримінального провадження №0000208 від 27.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя зазначив, що рішення слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що обставини, про які вказує адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні, не є достатніми для ствердження про незаконність висновку експерта №1301 від 27.12.2024, з підстав описки у постанові слідчого від 20.11.2024 про її призначення, а названа представником судова практика визнання аналогічних тілесних ушкоджень тим, що мають місце в ОСОБА_8 , тілесними ушкодження середнього ступеня важкості проведена експертами та судами за критерієм тривалості розладу здоров`я (тобто понад 21 день), що за даних обставин, у кримінальному провадженні, що є предметом дослідження, було відсутнє.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала скаргу

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити її скаргу та повернути матеріали кримінального провадження слідчому для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Звертає увагу на те, що при проведенні першої судово - медичної експертизи не були враховані ні медичні довідки ОСОБА_8 , ні його ренгенівські знімки, а тому слідчий мав би винести постанову про призначення додаткової експертизи, але ніяк не повторної первинної судово - медичної експертизи, оскільки об?єкт вже було досліджено. З огляду на це, вважає, що висновок експерта № 1301 від 27.12.2024 є незаконним і на підставі нього не можна було закрити кримінальне провадження. Також посилається на судову практику відповідно до якої розрив правого ключично акроміального з`єднання, за своєю правовою природою, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін, оскільки вона відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження належним чином обґрунтовані. Крім того, з матеріалів судового провадження також убачається, що слідчий суддя розглянув скаргу адвоката ОСОБА_7 з дотриманням положень ст. ст. 303, 304, 306 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

У той же час КПК визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що в провадженні слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0000208 від 27.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 26.03.2024 приблизно в 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Соборна у смт. Літин Вінницького району Вінницької області, поблизу будинку № 8, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, зліва направо відносно руху автомобіля. Унаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.

Постановою т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.12.2024 кримінальне провадження №0000208 від 27.03.2024 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Ураховуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які належать до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий та слідчий суддя дійшли до обґрунтованого висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як убачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування проводились ряд слідчих та процесуальних дій під час яких установлені підстави для закриття вказаного кримінального провадження.

Зокрема, слідчим було допитано в статусі свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , призначено проведення судово-медичної експертизи, за результатами якої було отримано висновок №216 від 29.03.2024, а також після повторного допиту ОСОБА_8 та долучення до матеріалів кримінального провадження довідки з Літинської ЦРЛ та рентгенівського знімку №1086 від 26.03.2024, слідчим було призначено проведення додаткової судово-медичної експертизи, за результатами проведення якої отримано висновок експерта №1301 від 27.12.2024.

З висновку експерта №216 від 27.03.2024 встановлено, що ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_8 належать до легких тілесних ушкоджень, що виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давність утворення можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи.

Оскільки ОСОБА_8 не погоджувався з вищевказаним висновком експерта, обґрунтовуючи це тим, що у експерта не було усіх необхідних документів, що характеризують отримані останнім в наслідок ДТП ушкодження, зокрема рентгенівських знімків, тому слідчим постановою від 20.11.2024, було призначено додаткову судово-медичну експертизу.

З висновку експерта №1301 від 27.12.2024 встановлено, що на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_8 , даних ренгенограм плечового суглобу №1086 від 26.03.2024, експерт прийшов до висновків, що ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_8 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давність утворення можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи 26.03.2024.

Таким чином, усупереч доводів апеляційної скарги, зазначені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене повно та всебічно, неупереджено, досліджено в повному обсязі обставини кримінального правопорушення, надано належну оцінку доказам, які є достатніми, належними та допустимими, що вказувало на необхідність закриття кримінального провадження.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з викладеним у оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновкам про те, що слідчим було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що висновок експерта № 1301 від 27.12.2024 є незаконним і на підставі нього не можна було закрити кримінальне провадження, оскільки при проведенні першої судово - медичної експертизи не були враховані ні медичні довідки ОСОБА_8 , ні його ренгенівські знімки, а тому слідчий мав би винести постанову про призначення додаткової експертизи, але ніяк не повторної первинної судово - медичної експертизи, оскільки об?єкт вже було досліджено, то колегія суддів зауважує наступне.

Як убачається з матеріалів провадження, вказані доводи були предметом розгляду слідчого судді, який з цього приводу обґрунтовано зазначив, що зі змісту висновку експерта №1301 від 27.12.2024, а саме його четвертого абзацу слідує, що експертом проводилась саме додаткова судово-медична експертиза. При цьому ОСОБА_8 для її проведення було надано усю наявну медичну документацію, у тому числі й рентгенівські знімки. Таким чином, відсутність у постанові слідчого про призначення судово-медичного експертизи від 20.11.2024 слова: «додаткова», на переконання слідчого судді, є недостатніми для ствердження про незаконність вказаного вище висновку експерта, оскільки така обставина не змінює його суті та правової природи тощо.

Також не є релевантними до обставин даного кримінального провадження посилання адвоката ОСОБА_7 на судову практику, відповідно до якої розрив правого ключично акроміального з`єднання за своєю правовою природою, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Так, Правилами судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені Наказом МОЗ України від 17.01.1995, під № 6, не визначено певного переліку, які саме, за назвою, тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. Разом з тим, пункт 2.2.1. вказаних Правил, містить лише ознаки ушкодження середньої тяжкості, серед яких: а) відсутність небезпеки для життя; б) відсутність наслідків, що викладені в п.2.1.1. цих Правил; в) тривалий розлад здоров`я; г) стійка втрата працездатності менш ніж на третину. Тривалим належить вважати розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Під стійкою втратою працездатності менш як на одну третину належить розуміти втрату загальної працездатності від 10% до 33%. (п.п. 2.2.2. 2.2.3. Правил).

Натомість, як убачається з названої адвокатом судової практики визнання аналогічних тілесних ушкоджень тим, що мали місце в ОСОБА_8 , тілесними ушкодженнями середнього ступеня важкості проведена експертами за критерієм тривалості розладу здоров`я (тобто понад 21 день). У той час, коли в матеріалах даного кримінального провадження відсутні відомості про те, що розлад здоров`я ОСОБА_8 був тривалим, тобто понад 3 тижні (більш як 21 день). При цьому прокурор під час апеляційного розгляду пояснював, що ОСОБА_8 під час повторного допиту повідомив, що він звернувся до лікарні у день, коли відбулася ДТП, його оглянули та видали заключення, однак він не перебував жодного дня на лікуванні в лікарні.

Таким чином, узагальнені доводи апеляційної скарги про те, що слідчий під час досудового розслідування та слідчий суддя під час судового розгляду скарги неповно та не всебічно дослідили матеріали провадження, надали неналежну правову оцінку зазначеним доказам та обставинам, на підставі чого зробили необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження.

Будь-яких інших даних, які б вказували на істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді-без змін.

Керуючись ст. 284, 404,407,419,422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4