Справа № 467/214/25
Провадження № 1-кп/467/75/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка кримінальне провадження № 0000129, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, маючого неповну вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

З 24 лютого 2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 за № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року та Указу Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час.

У період дії воєнного стану, 27 березня 2024 року о 18 годині 12 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в селищі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області, знаючи реквізити доступу до системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_5 , та знаючи, що на його банківському рахунку № НОМЕР_1 , перебувають грошові кошти, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, шляхом введення у вкладці переказів грошових коштів даних банківської карти відкритої у AT «Таскомбанк» № НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 , здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 24270 грн. 75 к., таким чином заволодівши ними. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 24270 грн. 75 к.

Крім цього, у період воєнного стану, 28 березня 2024 року о 20 годині 49 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в селищі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області, знаючи реквізити доступу до системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_5 , та знаючи, що на його банківському рахунку № НОМЕР_1 перебувають грошові кошти, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, шляхом введення у вкладці переказів грошових коштів даних банківської карти відкритої у AT «Таскомбанк» № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 , заволодів грошовими коштами у розмірі 9703 грн. 27 к. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 9703 грн. 27 коп.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що в березні 2024 року потерпілий ОСОБА_5 давав йому свій телефон для того, щоб він перевірив кошти на рахунку у мобільному додатку «Приват24» на його телефоні. У подальшому він скачав додаток на свій телефон з його згоди і перевіряв кошти за його проханням. Через пару днів він переказав з карти потерпілого ОСОБА_5 на власну карту без його згоди за один раз 24 270 грн. 75 к. за допомогою свого телефону у «Таскомбанк». Через декілька днів знову переказав без дозволу потерпілого кошти на іншу власну картку у «Таскомбанк». Вкрадені кошти витрачав на ігри. На даний час викрадені гроші він повернув потерпілому ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що не розуміється на телефонах, а тому попрохав обвинуваченого перевірити стан його банківського рахунку на власному телефоні. З цією метою він дав йому номер картки, пароль та попрохав зняти кошти з банкомату. Невістці на телефон прийшло повідомлення, що він взяв кредит. Він зателефонував до банку та дізнався про те, що у нього є борг біля 30000 грн., як зняті кошти з рахунку та звернувся до поліції. Обвинувачений викрадені кошти йому повернув.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України по першому епізоду як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного станута по другому епізоду як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття.

Обставин, які обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченомусуд враховує те, що останній вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства, та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1