Справа № 162/648/24
Провадження № 1-кп/162/107/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000437 про обвинувачення за частиною першою статті 393 Кримінального кодексу України (далі КК)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Камінь-Каширський, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим за частиною третьою статті 152 Кримінального кодексу України, перебуваючи під вартою у попередньому ув`язненні згідно з ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2024 року та доставлений ротою конвойної служби Головного управління Національної поліції у Волинській області до приміщення цього суду по вулиці Незалежності, 86 у селищі Любешів Камінь-Каширського району Волинської області на розгляд вказаного кримінального провадження, приблизно о 15 годині 45 хвилин 17 червня 2024 року під час перерви у судовому засіданні, без відповідного дозволу, без будь-яких поважних причин, діючи умисно з особистих спонукань, вчинив втечу з-під варти: під охороною конвою виходячи з автомобіля конвойної служби марки «Форд», реєстраційний номер 0731, у кайданках, відштовхнув конвоїра ОСОБА_6 , перескочив через ворота огорожі території Любешівського районного суду Волинської області та побіг у напрямку селища Любешів Камінь-Каширського району Волинської області.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю, про скоєне щиро жалкує. Обвинувачений показав, що 17 червня 2024 року, вийшовши на вулицю у супроводі конвою під час перерви у судовому засіданні у Любешівському районному суді, втік з-під варти з відчаю, адже уже тривалий час перебуває в ув`язненні по надуманому обвинуваченню. Коли перескочив через паркан суду, пробіг ще 100-150 метрів і його наздогнав конвоїр на ім`я ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_8 у суді показала, що працює секретарем судових засідань Любешівського районного суду Волинської області. По обіді 17 червня 2024 року було призначено розгляд справи відносно ОСОБА_4 за частиною третьою статті 152 КК, де обвинувачений перебуває під вартою. У ході судового засідання суддя видалилась в нарадчу кімнату. Перед поновленням судового розгляду ОСОБА_8 вийшла перевірити чи всі особи перебувають у залі судових засідань, однак їй повідомили, що ОСОБА_4 утік з-під варти.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у суді показали, що працюють у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області і 17 червня 2024 року забезпечували охорону приміщення Любешівського районного суду Волинської області. В цей день ОСОБА_4 було доставлено у суд під конвоєм для участі у судовому засіданні. Приблизно о 16 годині у камери відеоспостереження вони побачили як ОСОБА_4 утік з-під варти, в кайданках перескочивши через ворота.

Свідок ОСОБА_6 у суді показала, що 17 червня 2024 року перебувала у складі конвою по охороні та доставці у Любешівський районний суд Волинської області ОСОБА_4 . Приблизно о 16 годині під час перерви у судовому засіданні обвинувачений попросивсь покурити. Його у кайданках вивели у конвойний автомобіль. Виходячи з машини, ОСОБА_4 різко розвернувся, штовхнуши ОСОБА_6 , побіг у напрямку воріт та перескочив через них.

Аналогічні за змістом показання надали свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , поліцейські роти конвойної служби Головного управління Національної поліції у Волинській області. ОСОБА_11 при цьому додав, що коли затримував ОСОБА_4 після втечі, то він намагався вирватись.

Дослідженням письмових доказів судом встановлено такі обставини.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000360 за частиною третьою статті 152 КК щодо ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2024 року (а.с. 72, 73).

На відеозаписах із зовнішніх камер спостереження Любешівського районного суду Волинської області від 17 червня 2024 року зафіксовано втечу ОСОБА_4 з-під охорони конвою о 15 годині 44 хвилини. Обвинувачений, перебуваючи у кайданках, перескочив через ворота суду та побіг у напрямку селища Любешів (а.с. 77-88).

Під час огляду місця події території Любешівського районного суду Волинської області о 18 годині 10 хвилин 17 червня 2024 року не виявлено слідів боротьби поблизу автомобіля конвойної служби марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , натомість встановлено наявність вм`ятини на металопрофілі виїзних воріт суду (а.с. 55-61).

Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у втечі з-під варти, вчинене особою, яка перебуває у попередньому ув`язненні.

Не виходячи за межі обвинувачення, суд вважає за необхідне уточнити його формулювання щодо способу вчинення кримінального правопорушення з врахуванням встановлених у суді обставин, а саме: що ОСОБА_4 вчинив втечу з-під варти, виходячи з автомобіля конвойної служби марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відштовхнув конвоїра ОСОБА_6 та перескочив через ворота огорожі території Любешівського районного суду Волинської області.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за частиною першою статті 393 КК.

Відповідно до частини другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з частинами першою, другою статті 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_4 , належить до категорії нетяжких злочинів.

Суд констатує відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить каяття ОСОБА_4 : обвинувачений в судовому засіданні висловив жаль з приводу скоєного.

ОСОБА_4 несудимий, є особою молодого віку.

Наявність кримінального провадження щодо обвинуваченого за частиною третьою статті 152 КК, винуватість у якому не встановлена вироком суду, не може враховуватись судом при призначенні покарання у цьому кримінальному провадженні.

За місцем попереднього ув`язнення у державній установі «Маневицька виправна колонія № 42» ОСОБА_4 характеризується посередньо. Між тим, порушень режиму тримання під вартою не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, у відносинах з іншими ув`язненими неконфліктний, утримує у чистоті та порядку спальне місце ( а.с. 75).

Досудовою доповіддю констатовано середні ризики вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне покласти на правопорушника такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання (а.с. 123-125).

Враховуючи наведене у сукупності, суд вважає, що для досягнення мети кримінального покарання, у цьому випадку буде достатнім призначення покарання ОСОБА_4 у межах санкції частини першої статті 393 КК у виді позбавлення волі із застосуванням інституту звільнення від його відбування з випробуванням.

Передбачених процесуальних законом приводів і підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу немає.

Процесуальних витрат у справі немає.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 393 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від цього покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і відповідно до статті 76 цього Кодексу виконає такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження Любешівського районного суду Волинської області залишити у матеріалах справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Волинського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1