Справа № 308/2476/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000047 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000047 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 17.02.2025 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 11.02.2022 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 10.02.2025 року до ЧЧ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Ужгородський район, с-ще Середнє, тераса М-06, 790 км нарядом Олімп 110 гр. ОСОБА_4 , повідомив що зупинив автомобіль марки Volkswagen Passat B5 ДНЗ НОМЕР_1 , який по базі «Гарпун» перебуває у розшуку, за кермом якого перебувала гр. ОСОБА_5 та при поглибленій перевірці було виявлено що на ТЗ відсутній VIN код.

11 лютого 2025 року дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ст. 290 КК України.

10 лютого 2025 року о 11 год. 32 хв. під час огляду місця події за адресою с-ще. Середнє, на узбіччі тераси М-06, Ужгородського району, Закарпатської області, дізнавач СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській лейтенант поліції ОСОБА_6 виявила та вилучила транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , детальним оглядом встановлено, що автомобіль Volkswagen Passat B 5 сірого кольору має відсутнє номерне позначення кузова. Транспортний засіб марки Volkswagen Passat B 5 реєстраційний номер НОМЕР_1 який було вилучено та поміщено на спец майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. Також водій надав свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р., який поміщено до спец пакету НПУ RIC2176740.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки засіб Volkswagen моделі Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутнє номерне позначення кузова, на момент огляду місця події за кермом перебувала громадянка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 лютого 2025 року постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 реєстраційний номер, детальним оглядом встановлено, що автомобіль Volkswagen Passat B5 сірого кольору має відсутнє номерне позначення кузова. Транспортний засіб марки Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 який було вилучено та поміщено на спец майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. Також водій надав свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р., який поміщено до спец пакету НПУ RIC2176740, визнані як речові докази.

Прокурор зазначає, що транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 реєстраційний номер, детальним оглядом встановлено, що автомобіль Volkswagen Passat B5 сірого кольору має відсутнє номерне позначення кузова. Транспортний засіб марки Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 який було вилучено та поміщено на спец майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. Також водій надав свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р., який поміщено до спец пакету НПУ RIC2176740, визнані як речовий доказ та є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою застосування арешту майна є збереження речових доказів.

Прокурор вказує, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи, без наявності вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до останнього не видається можливим проведення експертного дослідження, а саме: технічної експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та трасологічної експертизи, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. При цьому, до суду подано заяву, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату у час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Згідно ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000047 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Згідно наданого витягу з ЄРДР досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за тим фактом, що 10.02.2025 о 10:13 годин, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Ужгородський район, с-ще Середне, тераса М-06, 790 км нарядом Олімп 110 гр. ОСОБА_4 повідомив що зупинив авто Фольсфаген Пасат Б5 ДНЗ НОМЕР_1 , який по базі «Гарпун» перебуває у розшуку, за кермом якого перебувала гр. ОСОБА_5 та при поглибленій перевірці було виявлено що на Т3 відсутній VIN код.

З протоколу огляду місця події від 10.02.2025 року вбачається, що такий був проведений дізнавачем слідчого дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 . Об`єктом огляду місця події являлася узбіччя траси М-06 на околиці селища Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області, де знаходився транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки засіб Volkswagen моделі Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_8 .

Постановою дізнавача слідчого дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні від 11.02.2025 року транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р. - визнано речовим доказом.

Згідно долученого до клопотанн витягу із бази «Гарпун» транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у розшуку з 01.10.2014 та 29.11.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0000047 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.290 КК України, якою встановлено відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р., оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зокрема, може бути предметом кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про задоволення вимог клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.169, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 10.02.2025 року під час проведення огляду місця події за адресою Ужгородський район, с-ще Середне, тераса М-06, а саме: транспортний засіб Volkswagen Passat B5 реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.01.2008 р..

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1