ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/424/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/28/25 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 січня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Великої Олександрівки Херсонської області, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21:00 до 06:00 год. до 24 березня 2025 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в один із днів жовтня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), перебуваючи на відкритій території, в місці розташування колишніх позицій військових ЗС РФ, що розташовані на відстані близько 1 км. від смт. Архангельське в бік с. Зарічне Бериславського району Херсонської області, переслідуючи прямий злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, в порушення вимог п. 12.12 Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», придбав, шляхом привласнення знайденого 119 патронів, які відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС № СЕ-19/104-24/3757-БЛ від 24.01.2025 виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - 5,45 мм. проміжними патронами центрального бою зразка 1974 року до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5, 45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашнікова калібру 5,45 мм), які придатні до стрільби, одну протитанкову керовану ракету 9М115 «Метис», два корпуси гранат РГН, два підривачі УЗРГМ та УДЗ, які є бойовими припасами та які перемістив до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав, доки вони не були виявлені та вилучені працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку 23.01.2025.

Слідчий СВ ВП № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності обґрунтованої підозри у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24.01.2025 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21:00 до 06:00 год. до 24 березня 2025 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.03.2025 року включно.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт вказує на те, що слідчим суддею не взято до належної уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, тому підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_7 не має офіційних джерел доходу, не працевлаштований, раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, за місцем постійного проживання характеризується негативно, не одружений, дітей не має, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, під час дії воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятись від явки до органів досудового розслідування та/або суду та під час розслідування вказаного кримінального правопорушення може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, апелянт вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначає про те, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про те, що запобігти існуючим ризикам можна шляхом обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, 24.01.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 щодо зазначеного кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - рапортом про реєстрацію повідомлення на спец. лінію 102 від 15.01.2025 року; - рапортом оперуповноваженого про отримання інформації відносно ОСОБА_7 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.01.2025 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.01.2025 року; -протокол обшуку від 23.01.2025 року в ході якого виявлено зброю та боєприпаси; - постановою про речові докази від 23.01.2025 року; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2025 року; - повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 24.01.2025; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 24.01.2025;- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру.

Зазначені докази, як кожен окремо, так і в цілому доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є особою не працевлаштованою та не одруженою, разом з тим має місце проживання та реєстрації.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає вірними висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді, здатний запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апелянтом не доведено існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування домашнього арешту для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на процесуальну поведінку та відомості про особу підозрюваного.

Крім того, в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 з часу набуття ним статусу підозрюваного порушував будь-які обов`язки підозрюваного чи обов`язки, покладені на нього оскаржуваною ухвалою слідчого судді.

Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду. Прокурор вказав, що випадків не виконання покладених на підозрюваного обов`язків не встановлено.

Тобто, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу в повній мірі були враховані, як дані про особу підозрюваного, так і характер вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкість.

Також, під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурором не доведено того, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Не встановлено цього, як в апеляційній скарзі прокурора, так і під час апеляційного розгляду провадження.

На підставі викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього, певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зазначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, які можуть запобігти існуючим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 січня 2025 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24 березня 2025 року - без змін.

Ухвала набуває законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15