Справа № 685/1295/24
Провадження № 1-кп/685/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного 11.09.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000364 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Романів Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду 22.01.2025 звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області із клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи військовозобов`язаним, 02.09.2024 у встановленому законом порядку пройшов військово-лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 № 1855 за результатами проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_4 було визнано придатним до військової служби. 02.09.2024, близько 10 год 00 хв, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993, які б надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . ОСОБА_4 було вручено повістку про відправку до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби у зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації, та роз`яснено її зміст, а саме необхідність прибуття 03.09.2024 о 06 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби. Після отримання повістки ОСОБА_4 з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03.03.2022, не прибув на визначений час та дату, які вказані у вищезазначеній повістці, а саме: 03.09.2024 о 06 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У клопотанні зазначається, що 29.11.2024 за результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 скеровано до Теофіпольського районного суду. Злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, як зазначається у клопотанні, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за його вчинення передбачено максимальне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами. Ураховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а також те, що на 16.01.2025 без поважних причин не з`явився до Теофіпольського районного суду, існує реальна загроза його переховування від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підтримав, просить його задовольнити, озвучивши доводи, зазначені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтвердив отримання ним копії клопотання прокурора завчасно, більш як за три години до судового засідання і початку розгляду клопотання, проти задоволення зазначеного клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив отримання ним копії клопотання прокурора завчасно, більш як за три години до судового засідання і початку розгляду клопотання, повідомив суд про те, що в судове засідання, призначене на 16.01.2025, не з`явився з неуважності, переплутавши дати судового засідання. Обвинувачений не заперечив проти задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, санкція якої передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На стадії початку судового розгляду та до подання суду прокурором письмових доказів суд позбавлений можливості оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, як цього вимагає ст.178 КПК України, проте враховує тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, відсутність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, інші обставини, визначені цією статтею.

Суд при розгляді клопотання враховує також процесуальну поведінку обвинуваченого, який не прибув в судове засідання 16.01.2025 без поважної причини та вважає у цьому зв`язку обґрунтованим висновок прокурора про можливість повторного невиконання обвинуваченим обов`язку прибувати в судове засідання за викликом.

Встановивши, що на даний час справа перебуває на стадії судового розгляду, тобто, підозру органом досудового розслідування було розцінено як обґрунтовану, а обвинувачений не з`явився за викликом в судове засідання 16.01.2025 без поважних причин, що встановлено в судовому засіданні, суд вважає наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України доведеним, що в силу п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є достатньою підставою вважати обґрунтованим клопотання прокурора, який просить суд застосувати до обвинуваченого найбільш м`який запобіжний захід з передбачених КПК України.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 177, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 19.03.2025.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до Теофіпольського районного суду Хмельницької області;

2) не відлучатися за межі Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області без письмового дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Обвинуваченому роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підпис про отримання копії цієї ухвали вважатиметься підписом про обізнаність із покладеними на обвинуваченого цією ухвалою обов`язками.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається в силу ст. ч. 3 ст. 179 КПК України на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати захиснику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, якщо він утримується під вартою, в той же строк з дня вручення йому її копії.

Головуючий ОСОБА_7