Справа № 387/193/25
Номер провадження по справі 1-кп/387/107/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000093 від 01.11.2024, що надійшло з Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей 2019 року народження та 2021 року народження, маючий середньо-спеціальну освіту, не працюючий, раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 03 лютого 2025 року, ОСОБА_4 висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за наступними фактичними обставинами. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 2018 року по теперішній час проживали однією сім`єю та з 2019 року перебували у шлюбних відносинах за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ігноруючи загальноприйняті норми сімейного побуту, 30.10.2024 року близько 00 год. 15 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у сімейних відносинах з ОСОБА_5 , знаходячись по місцю проживання, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичних страждань своїй дружині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, умисно, на побутовому грунті вчинив сварку з останньою в ході якої вчиняв дії домашнього насильства фізичного характеру, що супроводжувалось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , а саме: наніс їй декілька ударів долонями обох рук в ділянку правого ока та в ділянку за правим вухом.

В результаті спричинених ударів ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого ока, гематоми за правим вухом, які відповідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та пояснив, що його дружина перебуває на обліку в Центрі зайнятості. Того дня, 30.10.2024 вона поїхала до Центру зайнятості для відмітки та додому не повернулась, а залишилась ночувати у подруги в м. Новоукраїнка. Така поведінка дружини обурила його, тому поїхав і забрав її додому. Вже перебуваючи в своєму домоволодінні між ними виник словесний конфлікт, під час якого він не стримався та наніс дружині декілька ударів.

Потерпіла, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України.

Судом в судовому засіданні роз`яснено учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.

Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд, у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1ст. 125 КК України доведена та кваліфікує його дії як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень з направленням обвинуваченого на проходження програми для кривдників.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з мірою покарання, визначеною прокурором.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Тому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує форму вини та мотиви вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працездатний, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя. Інші обтяжуючі покарання обставини в обвинувальному акті не зазначені.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання останнього, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме тридцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595,00 грн.

Разом з тим, ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно ч. 6 ст. 28 Закону кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству" суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 пов`язане з вчиненням фізичного насильства, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно дружини, а призначене покарання, не пов`язане з позбавленням волі, тому, в інтересах потерпілої особи від цього злочину, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників терміном на 3 (три) місяці.

При цьому, організацію виконання обмежувального заходу необхідно покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_4 програми для кривдників та контроль за виконанням програми для кривдників покласти на Добровеличківську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирати.

Речові докази: медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , залишити потерпілій після набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6