26 грудня 2024 року Єдиний унікальний № 501/5273/24 Провадження № 1-кп/501/307/24
ВИРОК

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Чорноморську

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер справи 501/5273/24 номер провадження 1-кп/501/307/24

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у межах кримінального провадження, що надійшов 23 грудня 2024 року від Чорноморської окружної прокуратури, номер кримінального провадження 0000235 від 04 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якимівці Красилівського району Хмельницької області , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працевлаштованого ТОВ « Аквафрос», не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст обвинувачення, визнаний судом доведеним .

ОСОБА_3 29 липня 2024 року приблизно об 20.30 години, перебуваючи за місцем свого мешкання у гуртожитку, по провулку Шкільному 4-Б у місті Чорноморська Одеської області, на кухні спального користування, біля кімнати №73, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з дружиною ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, діючи умисно, завдав їй удар кулаком в район правого ока, а також піднявши із полу металевий стілець наніс ним кілька ударів в район правого плеча, правої руки, ребрам, гомілці і стегну, спричинивши тим самим ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в області верхньої повіки правого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого предмету індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразились. Наявне ушкодження виникло незадовго до звернення гр. ОСОБА_4 до лікувального закладу, і таким чином могло бути заподіяно 29 липня 2024 року. Зазначене ушкодження не було небезпечним для життя, має незначні скороминущі наслідки , не більше шести днів і за цим критерієм, згідно з п. 2.3.5 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, за ознаками: нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності сторін, без дослідження доказів у судовому засіданні на підставі норм, закріплених у ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, адже прокурор заявив суду клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 302 382 Кримінального процесуального кодексу України, виклавши його текст в обвинувальному акті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.382 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному 382 Кримінального процесуального кодексу України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У свою чергу, ОСОБА_3 будучи підозрюваною особою на стадії досудового розслідування, у присутності захисника склав заяву, що підписана ним та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , в якій добровільно і беззаперечно визнав свою винуватість у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, висловив згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, що відображені в обвинувальному акті .

У зазначеній заяві ОСОБА_3 підтвердив, що йому роз`яснено обмеження, передбачені процесуальним законодавством на реалізацію права апеляційного оскарження вироку, оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, за відсутності заперечень учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнається судом недоцільним.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При цьому наявні матеріали кримінального провадження дають суду змогу дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст усіх обставин.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.

При обранні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком, особу винного, його вік, щире каяття, активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального проступку, те що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення. Активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка обтяжує покарання за п.6-1 ч.1 ст. 67 Кримінального кодексу України є вчинення кримінального проступку відносно особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Висновок суду.

За таких обставин, керуючись загальними засадами призначення покарання, принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 Кримінального процесуального кодексу України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову в межах кримінального провадження не заявлено. Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна. Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні. Витрати, на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Іллічівського міського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінального процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленогоКримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий