СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1731/25

ун. № 759/6082/25

26 березня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вивчивши клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні №0001069 внесеного до ЄРДР 20.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 25.03.2025 року надійшло вказане клопотання про арешт майна, подане у межах кримінального провадження №0001069 внесеного до ЄРДР 20.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у якому суб`єктом звернення порушено питання щодо накладення арешту на майно вилучене у підозрюваного ОСОБА_4 під час проведення обшуку (до постановлення ухвали слідчого судді) за адресою: АДРЕСА_1 , де винаймає квартиру ОСОБА_4 , під час якого було вилучено:

мобільний телефон марки Redmi 14 Pro, чорного кольору, в чохлі чорного кольору, з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету WAR1229384;

особисті речі, які було упаковано до спец-пакету WAR1314161;

електронні ваги «Capacity» поміщено до спец пакету EXP0213664;

4 лампи з нашаруванням речовини, скляна ємкість з нашаруванням речовини, та 2 пристрої для куріння поміщено до спец пакету EXP0213663;

6 липких стрічок та упаковка з прозорими зіп-пакетами, поміщено до спец пакет EXP0213666, оскільки дані предмети можуть бути використанні в якості речових доказів в даному провадженні, зберегли на собі сліди злочину, на них наявна інформація щодо контактів з придбання та розповсюдження наркотичного засобу, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про призначення даного клопотання до судового розгляду, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження.

Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, дізнавача, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Згідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ст. 30 Конституції України, кожному гарантується право на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, зі змісту поданого слідчим клопотання про арешт майна та доданих до нього копій документів, слідчим не долучено до матеріалів клопотання ухвали слідчого судді про легалізацію проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де винаймає квартиру ОСОБА_4 , під час якого було вилучено вищезгадане майно, як цього вимагає ч. 3 ст. 233 КПК України.

Надана слідчим до матеріалів клопотання про арешт майна копія ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2025 року по справі №759/5661/25 про дозвіл на проведення обшуку, не відноситься до даного кримінального провадження (№0001069), а стосується кримінального провадження №0000373, в рамках якого надано дозвіл на проведення обшуку за іншою адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні №0001069 внесеного до ЄРДР 20.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити прокурору строк у 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді постановлена 26.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1