Справа №585/3964/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/565/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року, якою задоволено частково подання начальника ДУ «Роменська ВК (№56)» про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся начальник державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року подання начальника державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років задоволено частково. Замінено засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді довічного позбавлення волі призначеного вироком Донецького обласного суду від 19.12.2000 року на покарання у виді позбавлення волі строком на 20 (двадцять ) років. В іншій частині подання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що станом на 12.09.2024 року відбув 27 років 3 місяці 11 днів призначеного судом покарання, ОСОБА_7 став на шлях виправлення і його особа настільки змінилась, що йому можливо замінити покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 20 років, надавши шанс протягом наступних 20 років довести, що він перестав бути суспільно-небезпечним і його подальше утримання в умовах ізоляції від суспільства не є доцільним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати частково ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року та винести нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі подання начальника державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений вказував, що суд першої інстанції та прокурор вдалися до своїх окремих суб`єктивних підходів у питанні визначення ступеня виправлення засудженого, які не відповідають правовим положенням кримінального законодавства.

Вважав, що Роменський міськрайонний суд Сумської області, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив його права, закріплені у ст..14 Європейської Конвенції про захист прав людини, оскільки загальний термін його ув`язнення з моменту затримання до моменту можливого звільнення складає 47 років, що фактично виключає його звільнення з місць позбавлення волі.

Зазначав, що суд першої інстанції не врахував особливості застосування інституту строків давності кримінальних правопорушень та не надав належної оцінки його ставленню до дій, які він вчинив: щире каяття і усвідомлення наслідків вчинених злочинів, а також висновку ступеню виправлення засудженого, наданого адміністрацією ДУ «Роменська ВК № 56».

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Кримінальний кодекс України визначає два види покарання у виді позбавлення волі - позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з положеннями ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За правилами ч.1 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Відповідно до положень ч.5 цієї статі покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону при розгляді спільного подання начальника ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» та голови спостережної комісії при Роменській районній державній адміністрації Сумської області про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції дотримався та обґрунтовано прийшов вірного до висновку про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому наявні правові підстави для заміни засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі.

Так, у поданні були зазначені дані, які характеризують засудженого ОСОБА_7 , під час відбування покарання у виді довічного позбавлення волі та які свідчать про те, що останній став на шлях виправлення.

До Роменської виправної колонії (№56) прибув 24.10.2004 року із Донецького слідчого ізолятора за нарядом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 17-3585 від 14.07.2004 року. Заохочувальні норми згідно ст.151-1 КВК України: 1) з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством, після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання, а саме не раніше - 27.06.2007 року. 01.08.2014 року постановою Роменської виправної колонії (№56) переведений з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру. 2) з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки, після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання, а саме не раніше - 01.08.2019 року. 17.11.2020 року членами комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» прийнято рішення клопотати до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо вирішення питання зміни умов тримання шляхом переведення до звичайних жилих приміщень. 09.02.2021 року на підставі наряду Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 1/3-845/Рд від 21.01.2021 року, для подальшого відбування покарання переведений із багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки та залишений у державній установі «Роменська виправна колонія (№56)». 06.12.2022 року членами комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» прийнято рішення про відмову в поданні матеріалів до суду щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років. 30.08.2024 року (повторно) членами комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» прийнято рішення про направлення матеріалів до суду щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років (а.с.13-15).

Згідно характеристики від 12.09.2024 року, засуджений ОСОБА_7 вчинив умисний злочин. Не відшкодував шкоду і не намагалася її відшкодувати, хоча мала джерело доходу. Має місце проживання. Закінчив у 2008 році Перехрестівську вечірню (змінну) школу Роменської районної ради Сумської області про що отримав атестат про повну загальну середню освіту. Підвищує свій освітній рівень за допомогою освітньої онлайн платформи «Прометеус», отримав сертифікати «Базова психологічна допомога в умовах війни», « Практичні аспекти виконання закладами освіти вимог харчового законодавства», « Думай інакше: Зламай перешкоди на шляху до навчання та відкрий свій прихований потенціал», «Навчаймось вчити: Потужні розумові інструменти для опанування складних предметів». Особа мала стабільну роботу. Працевлаштований швачкою 1 розряду. Приймає активну участь по благоустрою колонії. Особа не залежала матеріально від своєї сім`ї, друзів, соціального забезпечення дітей або близьких родичів. Відсутній інтерес до настільних чи інших ігор з метою отримання матеріального чи іншої вигоди. Не проявляє ворожість до окремих осіб або груп осіб, здатен мислити чітко та раціонально, у більшості випадків робить висновки зі своїх минулих помилок, стикаючись з проблемою знаходить шляхи її вирішення. До засудження не вживав алкоголь, наркотичні засоби не вживав. Перебуваючи в установі алкоголь та ПАР не вживає, ставиться негативно, не має дисциплінарних стягнень. Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови та спосіб життя. Соціальні зв`язки підтримуються з сестрою ОСОБА_9 , які позитивно впливають на засуджену особу. Усвідомлює наслідки вчиненого кримінального правопорушення, свою вину визнає повністю. Спроб втечі не було, не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Заохочувався 10 разів подяками - 04.07.2018 року, 03.07.2020 року, 20.08.2021 року, 14.01.2022 року, 07.04.2023 року, 10.10.2023 року, 04.01.2024 року, 10.04.2024 року, 28.06.2024 року, 23.08.2024 року. До дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази: 28.09.2000 року - карцер 7 діб, 29.12.2001 року - догана, 29.01.2003 року - карцер 5 діб. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження», приймає активну участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення. Має позитивні плани на майбутнє, активно їх впроваджує в своєму житті. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Займається самоосвітою шляхом читання художньої та наукової літератури. Ризик вчинення повторно кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Приймав участь у наданні допомоги по забезпеченню окопними свічками воїнів ЗСУ за що отримав грамоту від ГО «Слобожанська Міць», у спартакіаді за що отримав грамоту за зайняте 2 місце з крос фіту, участь у проекті Благодійний захід онлайн пробіг «Герої не вмирають» присвячений пам`яті ОСОБА_10 «Рекут» (а.с.16-17).

У відомості про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_7 зазначено про наявність 10 заохочень - подяк, та 3 стягнення ( а.с.18).

Як вбачається з матеріалів подання згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , за кожним критерієм надано оцінку по кількості балів, що в підсумку склало 83 бали. Із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, ( за підсумками (загальним балом) розділів ІІ-VІ): засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк ( ст. 82 КК України ) > 65 балів, підсумковий загальний бал 83 (а.с.19-21).

Відповідно до психологічної характеристики від 12.09.2024 року, затвердженої начальником ДУ Роменська ВК 56, засуджений ОСОБА_7 , має переважаючі риси темпераменту сангвініка, наполегливий характер, середній рівень агресії, помірний рівень ситуативної та особистісної тривожності. Екстраверт, психологічні реакції спрямовані, на зовнішній від реагування світ, підконтрольні. Невротичні реакції, психічні відхилення - відсутні. Гіпертимний тип акцентуації - світ : приймає, як арену для випробування власних можливостей, не завжди усвідомлюються помилки. Реакція на критику часом сприймається, як загроза власним інтересам. Має сильний, врівноважений тип нервової системи, логічне мислення. Спілкується без вживання ненормативних слів. Оптиміст, суїцидальна поведінка - не властива. Дотримується моральних норм та цінностей. На профілактичних обліках в станові - не перебуває. Зацікавлений в досягненні поставлених життєвих цілей. В міжособистісних стосунках - неконфліктний, використовує конструктивні стратегії у поведінці. Самооцінка та самоповага - адекватні, не завищені. Відношення до соціальних норм - задовільне. Інтелектуально-розумова сфера розвинута - посередньо. Є віруючим «Віри Євангельської». Адаптаційні можливості - добрі. За час перебування в колонії зарекомендував себе, як людина, яка має рівні, субординаційні відносини з представниками адміністрації установи. Соціально- важливі орієнтири в житті присутні, визначені: бажання працювати, створити сім`ю, піклуватись про свою родину, нести християнські цінності в громадянське суспільство. В скоєному злочині розкаявся, покарання вважає справедливим. Процес соціальної реадаптації в громадянське суспільство - можливий, існує не високий ризик скоєння повторних злочинів, внаслідок гіпотетично можливого збігу несприятливих життєвих обставин та існуючих в свідомості певних когнітивних упереджень (а.с.24).

Згідно медичної довідки від 12.09.2024 року ОСОБА_7 на даний час має задовільний стан здоров`я (а.с.25).

Відповідно до довідки ДУ Роменська ВК № 56, ОСОБА_7 за період з 01 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року нараховувалася заробітна плата: січень - 164,40 грн., лютий - 164,40 грн., липень - 132,06 грн., серпень - 404,24 грн., всього 865,10 грн. (а.с.26).

Згідно відомості про наявність майнового позову ДУ «Роменська ВК № 56, засуджений ОСОБА_7 має позов на суму 47234,95 грн. Виконавчі листи в ДУ Роменська ВК 56 не надходили. Інформація про відшкодуванню вищезазначених витрат в установі відсутня (а.с.27).

Судом першої інстанції, окрім того зазначено, що станом на 12.09.2024 року засуджений ОСОБА_7 відбув 27 років 3 місяці 11 днів призначеного судом покарання.

Отже, проаналізувавши сукупність вищевказаних даних щодо поведінки засудженого та його ставлення до праці протягом строку відбування покарання, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх даних, які свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 довів, що став на шлях виправлення, а тому вважав за необхідне замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі.

Наведені вище обставини в сукупності з іншими обставинами, які належним чином оцінені судом першої інстанції, на переконання колегії суддів, свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого ОСОБА_7 та вказують про наявність достатніх підстав вважати, що засуджений довів, що став на шлях виправлення.

Щодо доводів апелянта про те, що Роменський міськрайонний суд Сумської області, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив його права, закріплені у ст..14 Європейської Конвенції про захист прав людини, оскільки загальний термін його ув`язнення з моменту затримання до моменту можливого звільнення складає 47 років, що фактично виключає його звільнення з місць позбавлення волі, то їх колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ч.5 ст.82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання. Тобто суд під час винесення оскаржуваної ухвали керувався нормами кримінального закону, а твердження апелянта про те, що загальний термін його ув`язнення виключає його звільнення з місць позбавлення волі є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо тверджень апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував особливості застосування інституту строків давності кримінальних правопорушень та не надав належної оцінки його ставленню до дій, які він вчинив: щире каяття і усвідомлення наслідків вчинених злочинів, а також висновку ступеню виправлення засудженого, наданого адміністрацією ДУ «Роменська ВК № 56», то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки згідно оскаржуваної ухвали, судом були проаналізовані усі дані щодо ОСОБА_7 та його змін щодо виправлення, а саме те, що спочатку він вину у скоєному злочині не визнавав, а в подальшому з 2004 року вину в скоєному злочині визнав частковою, 26.07.2024 року на ім`я начальника ДУ Роменська ВК № 56 ОСОБА_7 надав каяття, в якому щиро розкаявся в скоєному злочині, свою вину повністю визнав. Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи всі обставини вчиненого злочину, за вчинення якого ОСОБА_7 був засуджений, його ставлення до вчинених дій, покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років є надто м`яким та не достатньо обґрунтованим, а тому необхідно замінити ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 20 років.

Тому аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду подання про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі, повністю дотримався вимог кримінального закон, розділу 8 КПК України та обґрунтовано дійшов висновку про його часткове задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2024 року, якою задоволено частково подання начальника ДУ «Роменська ВК (№56)» про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4