Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9894/24
Номер провадження 1-кс/711/2724/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000325, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні матір 1939 року народження, працюючого на посаді лікаря - психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, члена позаштатної постійної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000325 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Надалі, воєнний стан на території України багаторазово продовжувався відповідно до Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 та № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджених відповідними Законами України.

Тобто воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 та № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджених відповідними Законами України.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб, Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст.9 Закону України «Про Збройні Сили України», комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про Збройні Сили України», Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, визначено, що Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно із ст.1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління віднесено і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (у редакції, чинній на 12.06.2023), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.8 Положення, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.ст. 9, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону), військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч.7 ст.1 Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Порядок та умови проведення медичного огляду військовозобов`язаних, проходження військово-лікарської комісії зазначені у Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.

Відповідно до п.1.3. глави 1 Розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (у редакції, чинній на 12.06.2023), основними завданнями військово-лікарської експертизи є зокрема:

-добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;

-аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я.

Відповідно до п.2.1. глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до п.2.10.1 глави 2 розділу 1 зазначеного Положення, ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.

Головою ВЛК районного (міського) військового комісаріату призначається лікар, найбільш підготовлений та досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом районного військового комісара після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного військового комісаріату, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

Так, відповідно до Спільного Наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Золотоніської міської ради №174 від 01.10.2024, призначено позаштатну постійно діючу військово-лікарську та лікарсько-льотну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_6 ), членом якої визначено лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Золотоніська багатопрофільна лікарня Золотоніської міської ради» ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, перебуваючи на посаді члена позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , на момент вчинення кримінального правопорушення мав відповідні службові повноваження та був особою, яка за спеціальним повноваженням здійснював функції представника влади.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів щодо проведення медичного огляду військовозобов`язаних осіб, член військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних вище нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисний злочин у сфері службової та професійної діяльності, за наступних обставин.

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу 2 зазначеного Положення, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до п.3.6 глави 3 розділу ІІ Положення картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно. Форма Картки обстеження та медичного огляду передбачена Додатком 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, у зв`язку з чим, Картка обстеження та медичного огляду є офіційним документом.

Крім того, відповідно п.3.2. глави 3 розділу 2 Положення, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Так, ОСОБА_7 будучи військовозобов`язаним, отримав в кінці червня 2024 року повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, маючи проблеми зі здоров`ям, звернувся до лікаря психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, який є членом військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , якому повідомив, що має проблеми зі здоров`ям, та потребує курс лікування, на що останній вказав, що він потребує консультації лікаря психіатра КНП «Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру» Черкаської обласної ради, що знаходиться в м. Черкаси, та відповідно виписав направлення.

02.08.2024 ОСОБА_7 , маючи направлення від лікаря психіатра ОСОБА_5 , перебуваючи в КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» Черкаської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька 229, був оглянутий лікарем-психіатром та йому було призначено курс лікування.

14.08.2024 ОСОБА_5 в невстановлений час, перебуваючи в службовому приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша, Черкаської області, склав та підписав висновок психіатра, де вказав, що ОСОБА_7 має діагноз: змішаний тривожно-депресивний стан, та продублював вищезазначений діагноз у картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_7 , зазначивши ст.17б графи ІІ Розкладу хвороб.

16.08.2024 військовозобов`язаного ОСОБА_7 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 було визнано тимчасово непридатним до військової служби терміном на один місяць на підставі ст. 17б, 23в Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності.

Того ж дня ОСОБА_5 при спілкуванні з ОСОБА_7 зазначив останньому, що діагноз, встановлений ОСОБА_7 , є тимчасовою підставою для отримання «відстрочки» від призову на військову службу, при цьому ОСОБА_5 , висловив вимогу про надання коштів у сумі 1 000 доларів США за вчинення ним дій для визнання ОСОБА_7 обмежено придатним до проходження військової служби та внесення його до списків запасу.

Також, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_7 , що у разі надання йому обумовленої суми грошових коштів, він випише нове направлення на огляд до лікаря-психіатра КНП «Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру» Черкаської обласної ради з метою підтвердження захворювання у ОСОБА_7 , та що дане захворювання не піддається лікуванню. Після чого військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 буде визнано обмежено придатним до проходження військової служби, що дозволить отримати відстрочку.

Надалі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , який є членом військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 та лікарем-психіатром КНП «Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру» Черкаської обласної ради, звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та почав діяти під контролем правоохоронних органів.

15.10.2024 ОСОБА_5 в невстановлений час, перебуваючи в службовому приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, склав та підписав висновок психіатра, де вказав, що ОСОБА_7 має діагноз: змішаний тривожно-депресивний стан, та продублював вищезазначений діагноз у картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_7 , зазначивши ст. 17б графи ІІ Розкладу хвороб.

Надалі, 18.10.2024 ОСОБА_5 висловив вимогу, щодо передачі йому ОСОБА_7 частини грошових коштів у розмірі 500 доларів США із раніше обумовлених 1 000 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений

на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою одержання ним неправомірної вигоди з використанням службового становища за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 , тобто третьої особи, 22.10.2024 близько 11 год. 20 хв., перебуваючи у службовому кабінеті № 1 КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням, одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину суми неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 500 доларів США за вирішення питання щодо щодо вжиття заходів з відстрочки призову на військову службу ОСОБА_7

22.10.2024 о 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в службовому кабінеті № 1, КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, оскільки сукупність очевидних ознак на місці події вказували на те, що саме ОСОБА_5 щойно вчинив злочин, а протиправна діяльність фігурантів була припинена.

Отже, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді лікаря-психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради та члена позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою одержання ним неправомірної вигоди з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 , тобто третьої особи, одержав неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, за вирішення питання щодо вжиття заходів з відстрочки призову на військову службу ОСОБА_7

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.10.2024 об 11 год. 30 хв. затримано в порядку ст.208 КПК України.

На підставі зібраних доказів 23.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто, в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Золотоноша Черкаської області, українець, громадянин України, із вищою освітою, працюючий на посаді лікаря-психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, член позаштатної постійно діючої військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-даними заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину від 21.08.2024;

-показами свідка ОСОБА_7 від 28.08.2024, 22.10.2024;

-даними протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 22.10.2024;

-показами свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024;

-показами свідка ОСОБА_9 від 22.10.2024;

-показами свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024;

-показами свідка ОСОБА_11 від 23.10.2024;

-даними протоколу обшуку за адресою:

АДРЕСА_3 , від 22.10.2024;

-даними протоколу обшуку за адресою:

АДРЕСА_2 , від 22.10.2024;

-даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 22.10.2024;

-даними протоколу огляду мобільного телефону «NOKIA» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 ;

-речовими доказами;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси 24.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло до 23.12.2024.

17.12.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000325 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України до трьох місяців, тобто до 22.01.2025.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , закінчується 23.12.2024, але на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилались слідчі судді при обранні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинення нового злочину.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про продовження існування вищевказаних ризиків, є:

1. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки та зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил Російської Федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_5 , є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії ОСОБА_5 свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, оскільки впродовж останнього часу на території України в засобах масової інформації щомісячно затримуються посадовці військово-лікарських комісій та територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки під час отримання неправомірної вигоди.

Кримінальне правопорушення, в тому числі у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади та конфіскацією майна.

Варто також врахувати, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, із застосуванням психологічного впливу, отримав від військовозобов`язаного неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США.

Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи не під домашнім арештом цілодобово, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки згідно з ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи суворість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, перебуваючи не під домашнім арештом цілодобово, зможе вільно залишати місце свого проживання та пересуватись по місту, внаслідок чого у ОСОБА_5 виникне можливість незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схиляти їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували підозрюваного.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 матиме змогу та буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, надавати неправдиву інформацію, перешкоджати проведенню слідчих дій за його участі, що вказує про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином ризики, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло продовжують існувати.

Під час розгляду зазначеного клопотання необхідності в проведенні допитів осіб як свідків немає.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання в повному обсязі та просили продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, ризики, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло продовжують існувати.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні частково заперечує клопотання а саме в частині цілодобового домашнього арешту. Послався на вік підозрюваного, наявність хвороб, дотримання прокладених обов`язків, повідомив, що підозра не доведена належним чином. Додав, що не доводиться обставина щодо висловлення вимоги на отримання коштів. Сам ОСОБА_5 повинен мати можливість вийти в магазин чи інші потреби.

Підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що нічого не вимагав. Підтримує думку адвоката щодо зміни часових проміжків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, а також копії матеріалів, наданих стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відповівдно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади та конфіскацією майна.

22.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

24.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/8350/24, провадження №1-кс/711/2253/24) підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2024. Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язано: вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

17.12.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжений до 3-х місяців, тобто до 22.01.2025.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується: даними заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину від 21.08.2024; показами свідка ОСОБА_7 від 28.08.2024, 22.10.2024; даними протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 22.10.2024; показами свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024; показами свідка ОСОБА_9 від 22.10.2024; показами свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024; показами свідка ОСОБА_11 від 23.10.2024; даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , від 22.10.2024; даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , від 22.10.2024; даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 22.10.2024; даними протоколу огляду мобільного телефону «NOKIA» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 ; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

В обґрунтування необхідності продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, прокурор в своєму клопотанні послався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які також були встановлені в судовому засіданні під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.10.2024.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади та конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, який з часом зменшився, але продовжує існувати.

Щодо ризику ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що даний ризик не був доведений у судовому засіданні (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Відповідно до положень ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час істотно зменшились, але продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Строк домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 спливає 23.12.2024.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 строком в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.01.2025.

-Однак, враховуючи позицію сторони захисту викладену в судовому засіданні щодо продовження строку застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин кримінального провадження, вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 (1959 року народження, пенсіонер за віком, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває мати 1939 року народження з якою він спільно проживає та здійснює за нею догляд, є інвалідом ІІІ групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався), приймаючи до уваги запровадження на території України воєнного стану, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та/чи слідчого в період часу із 18 години до 07 години наступного дня, з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.01.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

-заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та/чи слідчого в період часу із 18 години до 07 години наступного дня;

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) зі свідками у даному кримінальному провадженні, доведених до його відома;

- залишити на зберіганні та/чи утриматися від отримання у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 січня 2025 року, включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця перебування з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 22.01.2025, включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.12.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1