Справа № 199/322/25
В И Р О К

іменем України

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000490, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Добропілля, Донецької обл., громадянина України, з середньою освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 04 червня 2024 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 рік, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , який 04 червня 2024 року був засуджений вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, повторно вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

Так, 01 листопада 2024 року, приблизно о 14:30 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , проходячи по вул. Парковій, м. Білицьке, Покровського району, Донецької області, за будинком № 11 знайшов на землі згорток, всередині якого знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору.

ОСОБА_4 , зрозумівши, що всередині даного згортку знаходиться психотропна речовина, підняв його з землі, чим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), та поклав її до одягненої на ньому сумки, тим самим почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, приблизно о 15:14 год., ОСОБА_4 утримуючи при собі згорток, всередині якого находилась психотропна речовина, проходив по вул. Парковій у м. Білицьке, Донецької області, та був зупинений працівником поліції біля будинку № 10 з метою перевірки документів на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», під час чого ОСОБА_4 повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину.

Того ж дня, в період часу з 15:50 год. по 16:14 год., в присутності двох понятих, був проведений огляд місця події, в ході якого ОСОБА_4 добровільно з одягненої на ньому сумки надав для огляду згорток, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору масою 0,2152 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,1684 г, яку останній за вищевказаних обставин незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту, будучи особою, яка протягом року засуджена за ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчинення інкримінованих йому діянь та визнав свою вину. Від надання показів відмовився.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За протоколом огляду місця події, 01 листопада 2024 року слідчим поліції оглянуто місце події, яким є ділянка місцевості в районі будинку № 10 по вул. Парковій м. Білицьке, де знаходиться ОСОБА_4 . Останній повідомив, що має при собі психотропну речовину «сіль» після чого добровільно витягнув з одягненої на ньому чорної сумки та видав працівникам поліції паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку за результатами огляду вилучено та опечатано. ОСОБА_4 під час огляду пояснив, що вказаний згорток він знайшов того ж дня десь 1,5 години тому на вул. Парковій, і зрозумів, що в ньому психотропна речовина, оскільки він наркоман.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-24/7997-НЗПРАП від 11 листопада 2024 року, надана на дослідження кристалічна речовина масою 0,2152 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,1684 г.

Постановою слідчого від 14 листопада 2024 року вилучена у ОСОБА_4 психотропна речовина визнана речовим доказом.

У відповідності до висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом на 08:45 год. 02 листопада 2024 року у ОСОБА_4 наявний стан наркотичного (PVP) сп`яніння.

За протоколом проведення слідчого експерименту від 27 листопада 2024 року, ОСОБА_4 показав місце, де він знайшов психотропну речовину, як саме підняв її з землі та сховав до своєї сумки.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки останній, діючи умисно, вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим нетяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, обсяг психотропної речовини, який є предметом кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою раніше судимою за вчинення аналогічних злочинів, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на психіатричному обліку не перебуває, з 2010 року перебуває на наркологічному обліку із діагнозом: синдром залежності від психостимуляторів, вживання канабіноїдів із шкідливими наслідками.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені і на такі обставини сторони не посилаються.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки штраф через відсутність у ОСОБА_4 постійного джерела доходу не буде дієвим, підстави для призначення покарання, більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2024 року, яким ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до 1 року пробаційного нагляду.

За повідомленням Філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, ОСОБА_4 перебуває на обліку у відділенні № 15 станом і на теперішній час, закінчення строку відбування покарання 11 липня 2025 року.

Оскільки злочин за цим вироком вчинено ОСОБА_4 після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття призначеного за ним покарання, остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків підлягає призначенню за правилами ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому, за приписами п.п. а1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 раніше не обирався і клопотання про його обрання до набрання вироком законної сили не заявлялися.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно вимог ст. 100 КПК України речові докази у вигляді залишків психотропної речовини, вилученої у ОСОБА_4 , підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 2 (двох) місяців пробаційного нагляду, які згідно вимог ст. 72 КК України відповідають 1 (одному) місяцю позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Речові докази залишки вилученої у ОСОБА_4 психотропної речовини, які зберігаються у ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (порядковий номер 862), знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

27.02.2025