"03" листопада 2023 р. Справа № 363/336/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000682 від 27.06.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

слідчий з прокурором звернулися до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 та обрання запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора на підтримання клопотання, дослідивши подані матеріали, суд дійшов наступного.

Встановлено, що слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000682, розпочатому 26.07.2018 року за фактом крадіжки каналізаційних люків в смт. Димер Вишгородського району Київської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України.

26.07.2018 року слідчим винесено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке останньому жодним чином не оголошено та в спосіб передбачений ст.. 278 КПК України не вручено.

Ці обставини слідчим суддею встановлено, ще в ухвалі від 24.01.2020 року про розгляд аналогічного клопотання. Не дивлячись на зазначене, вказані порушення вимог КПК України з того часу органом досудового слідства не усунуто.

Хоча розшук підозрюваного ОСОБА_4 триває з 19.11.2018 року, проте будь-які його результати, відповіді на запити щодо підозрюваного до державних органів, установ, підприємств, організацій тощо, в переважній більшості за вказаний час суду не надано.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем с. Федорівка Вишгородського району Київської області та має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. «а» та «b»ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У наведених положеннях Закону визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, на стадії повідомлення про підозру.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 26.07.2018 року у кримінальному провадженні № 0000682, як і відсутні відомості про вжиття заходів для вручення такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, в разі не встановлення місцезнаходження особи.

З урахуванням викладених норм Закону в системному зв`язку, слід дійти висновку, що ОСОБА_4 жодного разу належним чином не поінформований про те, що його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового слідства, неодноразово і належним чином повідомлявся про виклик до слідчого (ст. 136 КПК України) та за відомою адресою не проживає, належними і допустимими доказами в суді не підтверджено, коли останній взагалі може не знати про те, що його підозрюють у вчиненні цих кримінальних правопорушень та розшукують.

Так, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 року в справі 346/883/15-к під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

При цьому, суд зазначає, що переховування - це насамперед активні дії особи спрямовані на зникнення, зміну місця проживання, виїзд в іншу місцевість, зміну засобів зв`язку з метою ухилення від слідства та перешкоджання провадженню тощо. Проте, будь-які підтверджені дані про вчинення подібних дій ОСОБА_4 у поданих матеріалах відсутні.

Дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній в зв`язку з переховуванням від слідства та в зв`язку з розслідування вказаного кримінального провадження в матеріалах клопотання відсутні й суду не надані.

За таких умов сама тільки постанова про оголошення ОСОБА_4 в розшук не може свідчити про переховування останнього від органів досудового розслідування.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку до ОСОБА_4 може бути застосований лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З огляду на подані суду матеріали, враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу підозрюваного, щодо якого інших відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, починаючи з 2018 року, немає, як і даних про його суспільну небезпечність, коли інші дієві засоби в кримінальному провадженні щодо розшуку підозрюваного не застосовувалися, суд доходить висновку про відсутність підстав для тримання ОСОБА_4 під вартою та відсутність підстав вважати, що останній переховується від слідства.

За таких обставин в клопотанні про надання дозволу на затримання з метою приводу й обранні запобіжного слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю, за відсутністю обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 188, 189, 371-372 КПК України;

ухвалив:

у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя