Справа № 456/6722/24
Провадження № 1-в/456/28/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за клопотанням заступника начальника Стрийського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , погодженим з начальником Стрийського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Берездівці Миколаївського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, засудженої 03.11.2021 вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

В клопотанні заступник начальника Стрийського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 ставить питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 . Вказує, що вирок суду стосовно ОСОБА_5 надійшов до Стрийського районного відлілу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на виконання 20.01.2022 з Шевченківського районного суду м. Львова. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. 20.01.2022 Стрийський РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 скеровував виклик про необхідність з?явитись до органу пробації 28.01.2022 для постановки на облік. Однак засуджена ОСОБА_5 до органу пробації не з?явилась. 21.01.2022 зі слів старости с. Підгірці Стрийського району органу пробації стало відомо, що ОСОБА_5 в селі Підгірці по вул. Річна, , не проживає і такої вулиці не існує. Також було встановлено, що село з такою назвою є на території Новороздільської ОТГ. Дід засудженої ОСОБА_6 в телефонній розмові повідомив, що його онука ОСОБА_5 на даний час проживає в м. Львові та надав її мобільний телефон. Поспілкувавшись із ОСОБА_5 , стало відомо, що вона дійсно проживає у АДРЕСА_2 . Тому 21.01.2022 було скеровано запит до Франківського РВ м. Львова філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області для перевірки місця проживання засудженої та направлення особової справи за територіальністю.

28.01.2022 ОСОБА_5 не прибула до органу пробації за викликом. У телефонній розмові вона пояснила, що не змогла приїхати, бо працює і чекала на виклик з Франківського РВ, також повідомила, що готова відбувати призначене судом покарання за місцем проживання.

10.02.2022 повторно був здійснений телефонний дзвінок до ОСОБА_5 та їй було запропоновано прибути до органу пробації для вирішення питання перебування на обліку та відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт. ОСОБА_5 пояснила, що вона працює та проживає у м. Львові, тому не може приїхати до м. Стрия, також звернулась до Франківського РВ і запевнила, що наміру ухилятись від відбування покарання не має і буде відпрацьовувати громадські роботи за місцем проживання.

15.02.2022 надійшли матеріали з Франківського РВ за вих. № 320/36/24-22 від 08.02.2022, з яких стало відомо, що за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться багатоповерхівка. Встановити місце проживання ОСОБА_5 не виявилось можливим, а тому підстав для витребування особової справи немає.

Тому 15.02.2022 органом пробації розпочались першочергові розшукові заходи по встановленню місця перебування засудженої.

18.02.2022 неодноразово протягом робочого дня були здійснені дзвінки до ОСОБА_5 , однак телефон був вимкнений, тому з?ясувати точне місце проживання ОСОБА_5 , а саме: номер квартири, яку вона винаймає, не надалось можливим.

29.03.2022 засуджена ОСОБА_5 за допомогою програми «Viber» зателефонувала до начальника Стрийського РВ № 2 та повідомила, що у зв?язку із воєнним станом, а також подіями, які відбуваються в Україні, вона 24.02.2022 виїхала за межі України та на даний час перебуває в Португалії у свого батька. Окрім цього, повідомила, що не ухиляється від відбування громадських робіт та як тільки приїде на територію України, одразу з?явиться в орган пробації для виконання призначеного покарання. Швидше повідомити орган пробації про свій виїзд за межі України не змогла через відсутність мобільного зв?язку. Точний термін перебування в Португалії повідомити не змогла через воєнний стан.

12.10.2022 Стрийським РВ № 2 було скеровано подання до Стрийського РУП про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. 14.11.2022 надійшла постанова про заведення оперативно-розшукової справи № 3000244 на ОСОБА_5 , так як в ході проведення першочергових розшукових заходів місцезнаходження останньої не встановлено.

Згідно з вимогою УІАП від 02.02.2024 ОСОБА_5 з 03.11.2021 до кримінальної відповідальності не притягалась. ОСОБА_5 підпадає під дію ст. 80 КК України, так як є особою, засудженою до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, з дня набрання чинності вироком, який виконувався, пройшло більше двох років, тобто закінчився строк давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до коментарів ст. 152 (п. 6) КВК України кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких закінчились строки давності виконання обвинувального вироку суду. Наявність цієї підстави пояснюється тим, що із закінченням певних строків виконання покарання втрачає свою актуальність та ефективність.

Представник Стрийського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 подав заяву про розгляд подання за його відсутності. Просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 подала клопотання про розгляд подання за її відсутності, проти його задоволення заперечила.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про місце та час розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

А тому розгляд клопотання про звільнення ОСОБА_8 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку вирішено проводити за її відсутності, що не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали особової справи засудженої, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Відповідно до статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Так, положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте,засудженій ОСОБА_5 достеменно було відомо про наявність вироку суду, на виклики до органу пробації засуджена не з`являлася, внаслідок чого оголошена в розшук.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_5 ухилилася від виконання вироку суду, внаслідок чого перебіг давності в такому випадку є зупиненим, а строки давності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, подвоюються.

Враховуючи, що строк виконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 03.11.2021 не сплив, підстави для звільнення засудженої від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника Стрийського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Стрийського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1