Справа №949/429/22
Провадження №1-в/949/3/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця подання Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про розгляд питання звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, неодруженої, громадянки України,

В С Т А Н О В И В :

Провідний інспектор Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, звернувся до суду із поданням про вирішення питання звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Зі змісту подання встановлено, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року, ОСОБА_4 була засуджена за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень. Вказаний вирок набрав законної сили 16 вересня 2022 року та був прийнятий до виконання Сарненським районним сектором №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області.

За час виконання вироку представниками Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, вчинялись усі необхідні дії для виконання вироку. Проте станом на 02 січня 2025 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої документа про сплату штрафу, яка становить 34000,00 грн. Інформації про причини невиконання вироку суду протягом понад два місяці Сарненський районний сектор №1 не має. Перебіг давності виконання вироку Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року не зупинявся. Тому на думку представника, є всі підстави для звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку із закінчення строків давності виконання обвинувального вироку, на підставі ч.1 ст.80 КК України, при цьому правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

В судовому засіданні прокурор подання підтримала та просила суд його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду подання повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с.10).

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що подання слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року, ОСОБА_4 була засуджена за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень (а.с.2).

Вказаний вирок суду набрав законної сили 16 вересня 2022 року (а.с.1) та був прийнятий до виконання Сарненським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області (а.с.3).

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 10 січня 2023 року, ОСОБА_4 засудженій вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року за ч.1 ст. 190 КК України, розстрочено виплату несплаченої суми штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень, на десять місяців. Покладено на засуджену обов`язок щомісяця, протягом десяти місяців, сплачувати штраф рівними сумами по 3400,00 гривні. (а.с.13).

19 січня 2023 року ОСОБА_4 від фахівця Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_5 було направлено повідомлення, що у разі несплати нею чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону (а.с.14).

Станом на 20 березня 2023 року Сарненський районний сектор №1 не отримував від засудженої документа про сплату штрафу, а тому звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з поданням на підставі ч.4 ст.26 КВК України щодо вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. Проте ухвалою суду від 12 травня 2023 року у задоволенні подання було відмовлено (а.с.29).

30 травня 2023 року Сарненським районним сектором №1 були направленні матеріли до відділення поліції №1, стосовно засудженої ОСОБА_6 для вирішення питання притягнення її до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу (а.с.31).

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 25 грудня 2024 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 01 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (а.с.68-70).

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 с.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Згідно ст.152 КВК України, однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судова практика судів загальної юрисдикції України з питань звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як за ініціативою органів пробації (кримінально-виконавчої інспекції) так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5-324 кс 15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це, лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду. Адже, відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухваленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно. (Постанова ВС України від 24 грудня 2015 року № 5-324кс15).

Згідно ч. 4 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Наведений правовий висновок ВС України кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99). Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі « Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєні кримінального злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.

Судом встановлено, що станом на 02 січня 2025 року, уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої документа про сплату штрафу, сума несплаченого штрафу становить 34000,00 грн. Перебіг давності виконання вироку від 16 серпня 2022 року не зупинявся.

В матеріалах наданих суду відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, притягнення її до кримінальної відповідальності та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, відтак відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Суд, заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали подання, враховуючи, що перебіг давності виконання вироку Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року не зупинялися та строки виконання вказаного вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для задоволення подання та звільнення засудженої від призначеного покарання у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, пунктом 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, про розгляд питання звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно засудженої ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року, покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено о 16-00 год. 18 березня 2025 року.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області ОСОБА_1