Справа № 595/193/25
Провадження № 1-кс/595/116/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Бучач

Слідчий суддя Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за клопотанням слідчого СВ відділення поліції Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене із начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні №0000041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2025 року за ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася в суд із клопотанням, погодженим із начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 , в якому просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати житло в період доби з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладенням на нього обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись із населеного пункту у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме в придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, санкцією ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, усвідомлюючи правові наслідки та особливості призначення покарання у разі визнання його винуватим, враховуючи, що він не працевлаштований, немає стійких соціальних зв`язків, ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою схилення їх до зміни своїх показів, оскільки він перебуває з ними в дружніх відносинах і йому відомо де такі проживають.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , які не заперечували щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, вивчивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, всупереч нормативним положенням постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471- ХII «Про право власності на окремі види майна», Розділу ІІ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 , у липні 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи у польовій місцевості за межами с. Яргорів Чортківського району, за допомогою металошукача знайшов, тобто незаконного придбав, вибухову речовину метальної дії одноосновний, бездимний порох на основі нітроцелюлози та дифеніламіну, як стабілізатор.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч нормативним положенням постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471- ХII «Про право власності на окремі види майна», Розділу ІІ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, після незаконного придбання вибухової речовини, переніс її до домогосподарства, яке на праві власності належить ОСОБА_10 , у якому він зареєстрований та проживає, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , таким чином здійснивши незаконне носіння вибухової речовини.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 , перенісши вищезгадану речовину до домогосподарства, яке на праві власності належить ОСОБА_10 , у якому він зареєстрований та проживає, діючи умисно, всупереч нормативним положенням постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471- ХII «Про право власності на окремі види майна», Розділу ІІ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зберігав дану вибухову речовину у підсобному приміщенні житлового будинку, яке на праві власності належить ОСОБА_10 , у якому він зареєстрований та проживає, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 до 11 лютого 2025 року, здійснивши таким чином незаконне її зберігання.

В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 10.02.2025 (справа №595/193/25, провадження №1-кс/595/59/2025) 11 лютого 2025 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою по АДРЕСА_1 , а саме у підсобному приміщенні житлового будинку було виявлено та вилучено вибухову речовину метальної дії, а саме одноосновний, бездимний порох на основі нітроцелюлози та дифеніламіну, як стабілізатора вагою 1793 грама, яка знаходилися у пластмасовій ємності.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України а саме придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

06 лютого 2025 року відомості про вказане кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041.

27 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом ст. о/у СКП ВП №2 (м. Бучач) ОСОБА_11 про виявлений злочин; протоколом обшуку від 11.02.2025; висновком судової експертизи за результатами матеріалів, речовин та виробів від 17.02.2025; висновку судової вибухотехнічної експертизи від 25.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.02.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 27.02.2025.

Прокурор в судовому засіданні обґрунтував наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, і відсутність підстав для застосування більш м`яких заходів для запобігання існуючих ризиків.

Так, ОСОБА_4 є особою, яка ніде не працює, не має офіційного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, вчинив злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, з метою уникнення покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження відомі особисті дані свідків, що не виключає можливості незаконного впливу на останніх з метою зміни їхніх показів та уникнення ОСОБА_4 кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує докази та обставини, на які посилається слідчий СВ ВП №2 (м. Бучач) і прокурор у клопотанні, зокрема, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а тому вважає за доцільне обрати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

Слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із домашнім арештом, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам, які визначені у ст.177 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, проте, у межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Яргорів Монастириського району та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22.00 год. до 06.00 год. на строк до 27 квітня 2025 року включно.

Покласти обов`язки на підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання відділенню поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області для контролю за поведінкою підозрюваного.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1