провадження № 1-кп/361/1242/24
ВИРОК

Іменем України

19 березня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002454 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт Велика Димерка Броварського р-ну Київської обл., не працююча, не заміжня, має на утриманні двоє дітей, 2007 р.н. та 2016 р.н., зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебувала у приміщенні гастроентерологічного відділення Броварської багатопрофільної клінічної лікарні територіальних громад Броварського району Київської області за адресою: Київська область місто Бровари, вулиця Шевченка, 14, де звернула увагу на мобільний телефон марки «Poco» моделі «С65», 6/128GB, в корпусі синього кольору, який знаходився на ліжку у палаті № 17 вищезазначеного відділення лікарні, та в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

В цей же день близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за вказаною адресою, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв?язку з агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжений та діє на всій території України до цього часу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «Poco» моделі «С65» 6/128, який належать потерпілому ОСОБА_4 , після чого утримуючи вказаний мобільний телефон при собі, залишила місце події, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 3767 гривень 67 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та підтвердила, що дійсно 19 липня 2024 року перебувала у приміщенні гастроентерологічного відділення Броварської клінічної лікарні, де у одній з палат побачила викрала мобільний телефон марки «Poco». У вчиненому щиро кається, прохала суд суворо не карати та не позбавляти волі, запевнила, що стала на шлях виправлення, в подальшому не буде вчиняти подібних дій.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні прохав суд задовільнити його цивільний позов та стягнути з обвинуваченої завдану йому моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, щодо міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду, на суворості покарання не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачена, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена повністю та її дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає їй покарання із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_4 звернувся з позовом до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення 4000 гривень на відшкодування моральної шкоди, в судовому засіданні потерпілий зменшив розмір позовних вимог та прохав стягнути з обвинуваченої 3000 гривень моральної шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з обвинуваченої суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України за змістом якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (із наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень, мотивуючи тим, що внаслідок крадіжки телефону у хворої на невиліковну хворобу його матері - ОСОБА_8 , їй було завдано душевних страждань. А сама мати, яка була прикута до ліжка і для якої телефон був єдиним способом зв`язку з оточуючим світом позбавило її спілкування з рідними. Дана подія негативно вплинула на психоемоційний стан матері. Зв`язок психоемоційного стану із фізичним здоров`ям є загальновідомим фактом і не потребує доведення. 21.11.2024 його мати ОСОБА_8 , та на його думку її смерть є наслідком в тому числі і тих душевних хвилювань, яких вона зазнала через крадіжку. Смерть матері завдала мені невиправного душевного болю. Протиправними діями ОСОБА_5 його моральному здоров`ю спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити свої порушені права, його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_5 понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати, не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту моїх порушених прав.

Суд погоджується з таким обґрунтуванням моральної шкоди, однак вирішуючи питання про її відшкодування враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність і наслідки вимушених змін у його життєвих стосунках, обставини скоєння злочину, майновий стан обвинуваченої.

А тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер діяння та ступінь вини обвинуваченої, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди частково та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 1500 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Арешт на майно ОСОБА_5 не накладався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: мобільний телефон марки «Poco» моделі «С65», 6/128, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком чинності залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 коп., за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1