Справа № 366/2410/24
Провадження №1-кс/366/283/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду смт. Іванків клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000023, внесеному в ЄРДР 04 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2, ч.1 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 7 серпня 2024 у кримінальному провадженні №0000023 від 04 березня 2024 року (справа №366/2410/24) на речовий доказ, а саме транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S400, 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 07.08.2024 накладено арешт на речовий доказ - транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту у встановленому законом порядку. Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. В ухвалі слідчого судді не зазначено підстави, які б свідчили про те, що є ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, та відчуження транспортного засобу. Окрім того, в матеріалах клопотання прокурором не обґрунтовано та не надано докази знищення або пошкодження відповідного майна. Власник транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 активно сприяє в досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні, окрім того не заперечує в проведенні слідчих дій необхідних для встановлення обставин вчинення правопорушення, готовий з`явитись на надати транспортний засіб для проведення необхідних досліджень. Наголосили, що транспортний засіб марки МERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_3 , тимчасово не вилучався, є єдиним засобом пересування заявника та його членів сім`ї (заявник є багатодітним батьком). При розгляді клопотання слідчим суддею не дотримано принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, оскільки повідомлення власника майна відбулось шляхом відправлення смс-повідомленні о 11:55 07.08.2024 про розгляд клопотання про арешт майна в судовому засіданні, що призначене на 13:30 7 серпня 2024 року (фактично доставлено та прочитано о 13:00), при цьому не враховано те, що власник майна перебував за межами території України, зареєстроване його місце проживання: АДРЕСА_1 , повідомлення власником майна представника про розгляд клопотання відбулось о 13:00, що унеможливлено вчасного прибуття до суду (відстань від міста Вишгород до смт Іванків складає 65 км).

На даний час, подальше перебування під арештом вищезазначеного майна не відповідає меті арешту та не може виріши завдання арешту, передбачені ст. 170 КПК України.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, клопотання про скасування арешту підтримала в повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі, оскільки неявка прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Врахувавши клопотання представника заявника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, його захисник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 07.08.2024 накладено арешт на речовий доказ - транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Підставою для накладення арешту послугувало те, що речі підпадають під ознаки речового доказу, оскільки є предметом злочину, а накладення арешту є необхідним з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вишгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000023 від 04.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 358 КК України.

Власником транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на вищезазначене майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Крім того, прокурор на виклик в судове засідання для спростування доводів представника власника майна не з`явилися та не довели необхідності збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А тому, необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 07.08.2024 на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000023, внесеному в ЄРДР 04 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2, ч.1 ст. 258 КК України слід задовольнити, а арешт майна - скасувати.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 7 серпня 2024 у кримінальному провадженні №0000023 від 04 березня 2024 року (справа №366/2410/24) на речовий доказ, а саме транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S400, 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_5