Справа № 296/886/25
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

30 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000177 від 20.11.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась сторона кримінального провадження № 0000177 із вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою забезпечення вироку суду в частині конфіскації майна останнього.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Встановлено, що у провадженні УСБУ у Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000032 від 26.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 не пізніше 12.11.2024 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) за допомогою месенджеру «Telegram» вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час особою під псевдонімом « ОСОБА_10 » та, переслідуючи корисливі мотиви, на пропозицію останнього надав свою згоду на вчинення терористичного акту з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Після цього ОСОБА_7 в період з 12.11.2024 по 20.11.2024 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, залучив своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_7 від невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » в месенджері «Telegram» отримав детальні інструкції по виготовленню саморобного пристрою щодо способу та засобів, які для цього потрібно, а також, методів дотримання конспірації під час підготовки та вчинення терористичного акту.

На виконання вказаних інструкцій ОСОБА_7 , з метою конспірації під час підготовки до вчинення терористичного акту, 14.11.2024 разом із ОСОБА_9 взяли в оренду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 15 по 19 листопада 2024 року, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, на виконання детальних інструкцій невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 придбали предмети й речовини для подальшого виготовлення на їх основі саморобного вибухового пристрою, які розмістили за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, ОСОБА_5 не пізніше 19.11.2024 (точного часу не встановлено), перебуваючи у м. Київ, використовуючи месенджер «Тelegram», вступив у попередню злочинну змову з невстановленою на даний час особою на ім`я « ОСОБА_11 », якій за матеріальну винагороду погодився посприяти у вчиненні вказаного терористичного акту.

З цією метою, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення терористичного акту, діючи за вказівками особи на ім`я « ОСОБА_11 », ОСОБА_5 20.11.2024 прибув в магазин «Vodafone», розташований за адресою: проспект Миру, 15а, м. Житомир, де придбав два мобільні телефони марки «ERGO» та два стартові пакети «Vodafone», необхідні для використання саморобного вибухового пристрою.

Того ж дня, ОСОБА_5 , діючи за вказівкою «Єгора», доставив придбані ним телефони та стартові пакети до будинку АДРЕСА_2 , де, дотримуючись вимог конспірації, залишив їх у підвальному приміщенні житлового будинку, відправивши « ОСОБА_12 » через месенджер «Telegram» фотозображення з їх місцезнаходженням, які того ж дня забрав ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, на виконання детальних інструкцій невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_10 » ОСОБА_7 в період з 15.11.2024 по 20.11.2024 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з вищевказаних придбаних предметів й речовин виготовив саморобний вибуховий пристрій.

20.11.2024, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, в проміжок часу з 18 год по 18 год. 42 хв ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , використовуючи службу таксі, прибули на місце неподалік від Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17), де під лавкою навпроти головного входу до приміщення зазначеного органу поліції встановили вищевказаний саморобний вибуховий пристрій, навпроти якого розмістили камеру відеоспостереження, у яку встановили стартовий пакет оператора «Vodafone», придбаний ОСОБА_5 .

У подальшому, після встановлення вказаного пристрою ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , використовуючи службу таксі, покинули місце закладки саморобного вибухового пристрою.

Надалі ОСОБА_7 , використовуючи месенджер «Telegram», проінформував невстановлену особу під псевдонімом « ОСОБА_10 » про виконання поставленого завдання, після чого о 18 год 42 хв саморобний вибуховий пристрій невстановленою особою приведено в дію, що призвело до його підриву та вибуху, яким пошкоджено два склопакети вікон будівлі Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та дерев`яну лавку, спричинено тілесні ушкодження працівнику поліції ОСОБА_13 , що перебував у цей час неподалік місця вибуху.

22.11.2024 громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Малин Житомирської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у вчиненні вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, якщо такі дії були вчиненні з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч. 2 ст. 258 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_7 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкриті банківські рахунки, на яких містяться грошові кошти в гривні, доларах США.

Як вказує слідчий, на даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на кошти, що знаходяться на вказаних в клопотанні банківських рахунках з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна ОСОБА_7 .

29.01.2025 слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, де викладені в ньому вимоги підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання докази, дійшов таких висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За вимогами п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. 132, 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя визнає, що матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення в подальшому вироку суду в частині можливої конфіскації майна ОСОБА_7 . Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи викладене, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки його для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти, що знаходяться на рахунках:

НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , відкритих в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1