Дата документу 01.04.2025Справа № 554/4319/25
Провадження № 1-кс/554/4755/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000260 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному №0000260 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, в якому просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000260 від 28.03.2025 року на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить дослідному господарству Степне та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування; визначити місце зберігання вилученого транспортного засобу - спеціалізований майданчик дослідного господарства Степне, за адресою: Полтавський район, с. Степне, вул. Центральна, буд. 18; місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 визначити кімнату збереження речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що розміщений за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, 19-Е.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 27.03.2025 року до ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від представника Державної екологічної інспекції Центрального регіону, за фактом того що не встановлена особа, здійснила вивантаження рештків життєдіяльності ВРХ (гною), у с. Степне, Полтавського району, Полтавської області.

28.03.2025 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260.

27.03.2025 року проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме в с. Степне, Полтавського району, Полтавської області, з точними координатами 49.65, 34.98, де виявлено на земельному покриві тваринні відходи, а саме рештки життєдіяльності ВРХ (гною). Поруч з виявленими відходами знаходився транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить Дослідному господарству Степне Полтавської ДСДС в кузові якого були наявні рештки життєдіяльності ВРХ (гною), також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Наразі Дослідне господарство Степне Полтавської ДСДС реорганізовано шляхом перетворення у Державне підприємство "Дослідне господарство "Степне" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України". Код . Місцезнаходження юридичної особи: Полтавська область, Полтавський район, селище Степне, вулиця Центральна, будинок 18.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 27.03.2025 року в ході огляд вище вказані об`єкти містять сліди злочину та використані як засіб і знаряддя його вчинення - ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на вищевказаний транспортний засіб, яке містить інформацію про його власника та відповідно може бути використане як доказ приналежності засобу і знаряддя вчинення кримінального правопорушення, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно.

Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та втрати слідів злочину і вплине на можливість належного доказування вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення існує потреба накладення арешту на вказані вище речі.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо накладення арешту категорично заперечував, оскільки це може призвести до зупинки господарської діяльності підприємства та заподіяти йому значних збитків.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Полтавського районного управління ГУ НП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

27.03.2025 року до ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від представника Державної екологічної інспекції Центрального регіону, за фактом того що невстановлена особа, здійснила вивантаження рештків життєдіяльності ВРХ (гною), у с.Степне, Полтавського району, Полтавської області.

27.03.2025 року проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме в с. Степне, Полтавського району, Полтавської області, з точними координатами 49.65, 34.98, де виявлено на земельному покриві тваринні відходи, а саме рештки життєдіяльності ВРХ (гною). Поруч з виявленими відходами знаходився транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить Дослідному господарству Степне Полтавської ДСДС, в кузові якого були наявні рештки життєдіяльності ВРХ (гною), також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В клопотанні, як на мету накладення арешту, слідчий послався на необхідність збереження речових доказів. Такі посилання слідчий суддя вважає обґрунтованими, оскільки вилучений автомобіль може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України,

Слідчим доведено, що транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , що вилучені під час проведення огляду від 27.03.2025 року, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучені, відповідно до протоколу огляду 27.03.2025 року транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Проте, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у способі обтяження транспортного засобу марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику користуватися ним.

Так, слідчим у клопотанні не обґрунтовано необхідність позбавлення права користування вказаним транспортним засобом, з огляду на те, що зазначений автомобіль власником використовуються з метою ведення господарської діяльності, а позбавлення права користування в даному випадку є надмірним втручанням у права власника та таке втручання не є необхідним на даній стадії досудового розслідування.

Отже, на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000260 від 28.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України- задовольнити частково.

Накласти арештна транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить дослідному господарству Степне та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1