ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/982/25 Справа № 194/1226/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000002 від 02 січня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 1111 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 1111 КК та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та у закладах освіти, а також обіймати посади в комунальних установах, органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги у сфері освіти, строком на 12 років.

ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, вчиненого за наступних обставин.

24.02.2022 Російська Федерація (далі - рф) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку рф проти України, у лютому 2022 року село Гречишкине Луганської області, захоплено збройними силами рф спільно з незаконними збройними формуваннями так званої «лнр».

ОСОБА_7 будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, діючи умисно, протиправно, приблизно у травні 2022 року перебуваючи на території с. Гречишкине Щастинського району (раніше Новоайдарського району) Луганської області маючи умисел на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами РФ та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в закладі освіти окупаційної влади в с. Гречишкине Щастинського району (раніше Новоайдарського району) Луганської області, а саме «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» (мовою оригіналу), в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Після чого, ОСОБА_7 , у травні 2022 року, більш точний час встановити з об?єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території с. Гречишкине Щастинського району (раніше Новоайдарського району) Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - рф та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», умисно, добровільно зайняла посаду «директора» «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» (мовою оригіналу), з метою впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду «директора» в так званому «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» (мовою оригіналу), висловлюється на підтримку дій окупаційної влади та впроваджує стандарти освіти держави-агресора у вищевказаному закладі освіти.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи особи, яка її подали та короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду фактичних обставин кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 1111 КК з підстав не доведення її вини.

В обґрунтування апеляційної скарги наводить доводи зміст яких полягає у наступному. Надані стороною обвинувачення та дослідженні судом докази, а саме "скріншоти вебсайтів" недостатньо та не доводять належним чином винуватість обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету. Показання двох свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , з боку обвинувачення, також не доводять належним чином вину обвинуваченої, оскільки останні не були безпосередніми свідками впровадження обвинуваченою стандартів освіти країни агресора, їх покази ґрунтуються на припущеннях або міркуваннях, а також інформації, що розміщена у мережі інтернет. Крім цього не були встановлені та підтверджені доказами всі обставини здійсння обвинуваченої співпраці з окупаційною владаю, а саме: чи була така співпраця добровільною, без тиску та погроз чи була вимушена піти на співпрацю.

На думку захисника обвинувачена з поважних причин не була присутня у суді на судових засіданнях та під час досудового розслідування у слідчих органах, якими він вважає є відсутність транспортного та будь якого іншого сполучення між тимчасово окупованою територією та підконтрольною територією України, а також побоювання репресивних заходів з боку окупаційної влади.

В запереченнях прокурор зазначає про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, який ухвалений на підставі належно досліджених доказах, яким суд дав належну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та правильно кваліфікував її дії, у зв`язку з чим просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити, вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вирок суду вважав законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обвинувачена ОСОБА_7 повідомлена про час і дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 3 ст. 323 КПК, у зв`язку з чим прокурор та захисник просили проводити апеляційне провадження без участі обвинуваченої, оскільки дане кримінальне провадження здійснюється за процедурою (in absentia) в порядку спеціального судового розгляду.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з огляду на здійснення щодо нього спеціального судового провадження (in absentia).

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення та оскарженим вироком її визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1111 КК.

ОСОБА_7 неодноразово відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК, викликалась до прокурора для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення та допиту в якості підозрюваної, шляхом публікації повісток про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, однак у визначений прокурором час, останняне з`явилась, про причини своєї неявки не повідомив.

Враховуючи, що ОСОБА_7 неодноразово, більш як два рази, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК, викликалась до прокурора, однак у визначений час не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, підозрювана оголошена у розшук.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 02.01.2023 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 1111 КК.

Ухвала слідчого судді не оскаржувалась захисником в апеляційному порядку.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022 року», Щастинський район: 1) Нижньотеплівська сільська територіальна громада; 2) Новоайдарська селищна територіальна громада; 3) Станично-Луганська селищна територіальна громада; 4) Широківська селищна територіальна громада; 5) Щастинська міська територіальна громада, внесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та перебувала у ньому протягом всього періоду чинності вказаного наказу, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

Вищевикладене свідчить, що підозрювана переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року розгляд кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за № 0000002 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1111 КК, постановлено здійснювати за відсутності обвинуваченої в порядку спеціального судового провадження (in absentia).

Судові повістки про виклик публікувались місцевим судом в газеті "Урядовий кур`єр", на сайті суду та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Повідомлення про ухвалення вироку опубліковано місцевим судом в газеті "Урядовий кур`єр" та на сайті суду.

Судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК).

Повістка про виклик обвинуваченої у судове засідання апеляційного суду, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК опублікована на офіційному сайті Дніпровського апеляційного суду (т. 2 а.с. 207) та в газеті "Урядовий кур`єр".

Зазначений спосіб повідомлення обвинуваченого відповідно до положень кримінального процесуального законодавства є належним ознайомленням його зі змістом виклику (абз. 8 ч. 3 ст. 323 КПК).

ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про зміст судових повісток, дату та час судових засідань, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, знала про розгляд судом апеляційної інстанції кримінального провадження стосовно неї, однак не прибула на судові виклики, перебуває на тимчасово окупованій території, що свідчить про ухилення від явки на судові виклики.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 323 КПК судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У зв`язку з тим, що останнє відоме місце перебування обвинуваченої є с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області, яке наразі є тимчасово окупованою територією, з якими відсутній поштовий зв`язок, повістки та процесуальні документи поштою не надсилались, захиснику надсилались та опубліковувались в порядку ст. 135 КПК.

Ефективний правовий захист ОСОБА_7 в судах першої та апеляційної інстанції здійснював адвокат ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу та здійснював захист безпосередньо в судових засіданнях.

Отже, судове провадження в суді першої та апеляційної інстанції проведені в порядку in absentia відповідно до вимог КПК, з дотриманням прав обвинуваченої на доступ до правосуддя та забезпечення права останньої на захист.

Щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту по суті.

За змістом ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження та ін.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ст. 91 КПК).

За змістом ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ККС ВС) від 05 жовтня 2021 року у справі № 589/5015/19, суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК.

Водночас у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Обсяг розгляду в суді апеляційної інстанції має бути таким, щоб він дозволив відповісти на всі доводи апеляційної скарги і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Сам апелянт визначає те коло питань, які є предметом перевірки апеляційного суду.

Таким чином, процесуальні вимоги сторін відіграють роль орієнтиру, показуючи, з якими частинами судового рішення учасник судового провадження не погоджується, та зобов`язують апеляційну інстанцію надати мотивовані відповіді на доводи апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник не ставив питання про повторне дослідження доказів та з відповідним окремим клопотанням не звертався, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений в межах доводів апеляційної скарги.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 640/6847/15-к, провадження № 13-43кс19, касаційний суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не порушив засад безпосередності дослідження доказів, оскільки, відповідно до положень статті 404 КПК, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Така позиція узгоджується з правовим висновком у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 9 липня 2019 року у справі № 676/603/17 (провадження № 51-392км19) і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для іншого висновку.

Доводи апеляційної скарги захисника зводились до двох тверджень: (1) не підтверджено доказами, що ОСОБА_7 впроваджувала стандарти освіти держави-агресора у закладах освіти; (2) добровільно зайняла посаду директора школи; (3) скрін-шоти сайтів не є доказами у кримінальному провадженні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, матеріали кримінального провадження, законність та обґрунтованість висновків і мотивів суду першої інстанції, викладених в оскарженому вироку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вищезазначені положення кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав належним чином, а доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 , який ґрунтується на доказах належним чином досліджених в суді першої інстанції, які викладені у вироку та перевірені апеляційним судом.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі аналізу показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 фактичних даних, що містяться у протоколах огляду речей і документів, протоколах огляду інтернет-ресурсів, а також інших досліджених доказів, зміст яких належним чином викладено у вироку суду.

Відповідно до протоколу огляду від 29.02.2023 оглянуто сайт «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» на якому виявлено інформацію про те що ОСОБА_7 у якості «директора» навчального закладу бере участь в урочистих заходах; виявлено дані щодо зайняття ОСОБА_7 посади директора та відповідальності за впровадження стандартів освіти.

Згідно з протоколом огляду від 01.06.2023 оглянуто інтернет ресурс «ЕГРЮЛ», де виявлено дані щодо зайняття ОСОБА_7 посади директора «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа».

Відповідно до протоколу огляду від 01.06.2023 оглянуто сайт «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» на якому виявлено інформацію про те що ОСОБА_7 у якості «директора» навчального закладу бере участь в урочистих заходах; виявлено дані щодо зайняття ОСОБА_7 посади директора та відповідальності за впровадження стандартів освіти.

Відповідно до інформації департаменту освіти і науки Луганської ОДА відомості про планування виховної роботи «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» не відповідають державним стандартам освіти України.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що в 2022 році проживала на тимчасово окупованій території Луганської області. Знає обвинувачену ОСОБА_11 тривалий проміжок часу, оскільки проживала у с. Гречишкине Луганської області та була директором навчального закладу у Гречишкине. Після початку окупації зазначеного населеного ОСОБА_7 , почала працювати на посаді «директора школи» та займається пункту впровадження стандартів освіти держави-агресора. Свідок вважає, що на вказаній посаді ОСОБА_7 перебуває добровільно. Крім того, свідок вказала, що бачила в мережі «Інтернет» публікації на яких ОСОБА_7 було позначено як «директора школи лнр» та такі, на яких остання висловлює проросійські погляди. Свідок зазначила, що сама бачила прапор рф на будівлі навчального закладу та чула проросійські промови ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що в 2022 році проживав на тимчасово окупованій території Луганської області. Знає обвинувачену ОСОБА_7 тривалий проміжок часу, оскільки проживав у с. Гречишкине Луганської області та був старостою вказаного села. Після початку окупації зазначеного населеного пункту ОСОБА_7 , почала працювати на посаді «директора школи» та займається впровадження стандартів освіти держави-агресора. Свідок вважає, що на вказаній посаді ОСОБА_7 перебуває добровільно, оскільки йому це відомо з декількох джерел інформації. Крім того, свідок вказав, що бачив в мережі «Інтернет» публікації на яких ОСОБА_7 було позначено як «директора школи лнр» та такі, на яких остання висловлює проросійські погляди. Також вказав, що ОСОБА_7 змушувала мешканців села віддавати дітей на навчання до «школи лнр».

Покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому правомірно покладені в основу вироку суду. При цьому відсутні підстави ставити під сумнів правдивість показань зазначених свідків, оскільки усі вони давали суду показання під присягою будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Згідно з протоколом огляду від 23.02.2023 року та додатку до нього, за участі спеціаліста ОСОБА_12 , оглянуто публікації на сайті /мовою оригіналу/"ІНФОРМАЦІЯ_2", де за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщено статтю, яка датована ІНФОРМАЦІЯ_4 року, під назвою /мовою оригіналу/ «1 сентября - день знаний», де маються фотознімки та інформація щодо проведеного свята першого дзвоника у навчальному закладі /мовою оригіналу/ «Учебно-воспитательный комплекс «Гречишкинская школа» ГОУ ЛНР» за участю директора закладу ОСОБА_7 і педагогічного складу школи та «куратора» з РФ першого заступника голови Тамбовської обласної думи ОСОБА_13 У тексті статті присутня інформація щодо займаної посади в навчальному закладі т.зв. «ЛНР» ОСОБА_7 . Крім того, в розділі /мовою оригіналу/ «Об учреждении» в пункті «Руководство. Педагогический состав» розміщена інформація щодо керівного та педагогічного складу навчального закладу в системі освіти т.зв. «ЛНР». Зокрема, зазначається ОСОБА_7 , її посада /мовою оригіналу/: «Директор УВК «Гречишкинская школа», учитель английского». Також, у розділі «Об учреждении» розміщена документація щодо функціонування і діяльності учбового закладу в системі освіти країни-агресора та т.зв. «ЛНР», а саме /мовою оригіналу/: «Свидетельство о государственной регистрации юридического лица», «Устав государственного общеобразовательного учреждения Луганской народной республики «Учебно-воспитательный комплекс «Гречишкинская школа»». Зокрема, у тексті /мовою оригіналу/ «Свидетельства» вказано, що посаду директора зазначеного учбового закладу займає ОСОБА_7 , а в тексті /мовою оригіналу/ «Устава» в розділі III пункті 3.5, 3.6 зазначені функціональні обов?язки директора закладу та те, що остання відповідає за державні навчальні стандарти (т. 2 а.с. 77-90).

Згідно протоколу огляду від 01.06.2023 року та додатку до нього, за участі спеціаліста ОСОБА_12 , оглянуто публікацію на сайті /мовою оригіналу/ «Федеральная налоговая служба России. Предоставление сведений из егрюл/егрип в електронном виде», яка розміщена за посиланням: https://ergul.nalog.ru/index.html, розміщена інформація про те, що директором навчального закладу /мовою оригіналу/ «Учебно-воспитательный комплекс «Гречишкинская школа» ГОУ ЛНР», згідно /мовою оригіналу/ «Выписка из Единого государственного реестра юридических лиц», є /мовою оригіналу/ « ОСОБА_14 » (т. 2 а.с. 102-110).

Відповідальність за ч. 3 ст. 1111 КК настає за колабораційну діяльність, зокрема за дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Надаючи оцінку сукупності наведених доказів, їх допустимості, належності, достовірності та достатності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що місцевий суд, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані та докази, дав їм належну оцінку в аспекті ст. 94 КПК та встановив передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1111 КК.

Доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними з правовою позицією сторони захисту в суді першої інстанції, яку місцевий суд належним чином перевірив і виклав переконливі мотиви прийнятого рішення, які ґрунтуються на досліджених доказах, яким дав належну правову оцінку, в тому числі й тим, на які посилалась сторона захисту.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність, що ОСОБА_7 впроваджувала стандарти освіти держави-агресора у закладах освіти, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та "установчими документами" відповідно до яких розділі III пункті 3.5, 3.6 зазначені функціональні обов?язки директора закладу та те, що остання відповідає за державні навчальні стандарти. Відповідно до протоколу огляду від 01.06.2023 оглянуто сайт «ГОУ ЛНР «УВК «Гречишкинская школа» на якому виявлено інформацію про те що ОСОБА_7 у якості «директора» навчального закладу бере участь в урочистих заходах та інших заходах, які проводяться у школі.

Вищезазначені показання свідків узгоджуються з протоколами огляду інтернет-сторінок з відповідними публікаціями, на яких ОСОБА_7 здійснює діяльність, яка за своєю суттю є впровадженням стандартів освіти держави-агресора у навчальному закладі.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 54 КПК).

Відповідно до статті 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

У частині 3 статті 99 КПК законодавець вказує, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

В матеріалах кримінального провадження є вищенаведені протоколи оглядів з фототаблицями Інтернет сторінок та на вебресурсах.

Як видно з вказаних протоколів та ходу слідчих дій з метою правильного збору та збереження отриманих даних і недопущення видалення інформації з мережі Інтернет орган досудового розслідування дотримався такої послідовності дій: (1) здійснив повне збереження вебсторінки за допомогою браузера; (2) створив файли з назвою збереженої сторінки із розширенням «HTML» і папки, в яких містяться автоматично створені файли цих сторінок; послідовність своїх дій під час проведення слідчої дії огляду інформації, розміщеної в Інтернеті відобразив у протоколі огляду з графічним копіюванням сторінок.

Вказані відеофайли збережені до відповідно архіву та доступні за відповідними посиланнями.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги захисника про недостовірність та недопустимість цих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 411 КПК cудове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Суд апеляційної інстанції, зіставивши зміст показань вказаних свідків, які викладені у вироку суду та які зафіксовані на технічних носіях судових засідань та перевіривши інші докази кримінального провадження доходить висновку, що вони узгоджуються у повному обсязі і судом не було допущено невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином виконав вимоги ст. 50, 65 КК та правильно врахував характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, нетяжким злочином проти основ національної безпеки України, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, до обставин, що обтяжують покарання суд першої інстанції, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК правильно відніс вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Таким чином, враховуючи характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 неможливе без її ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено у вигляді позбавлення волі в розмірі наближеному до максимального, визначеного санкцією ч. 3 ст. 111-1 КК, з додатковим покаранням у виді позбавлення права займатися певною діяльністю і таке покарання відповідає вимогам ст. 50, 55, 65 КК є справедливим, законним та співмірним з тяжкістю та характеру вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

За результатами апеляційного перегляду оскарженого вироку апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги статей 22, 94, 370, 373 КПК, забезпечив повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального провадження, належним чином дослідив та оцінив всі докази і виклав переконливі мотиви чому він приймає їх до уваги. Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність і ним не допущено таких порушень кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотним в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК або потягнути несправедливість судового розгляду в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду має бути залишений без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_7 за частиною 3 статті 1111 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4