Провадження № 11-кп/824/1973/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0004906 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Углегорськ російської федерації, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого електромонтером КП «Керуюча компанія Шевченківського району з обслуговування житлового фонду», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України і призначенопокарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного судом основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022, на автомобіль «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 .

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у порушенніправил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 24 листопада 2021 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 мав намір виїхати з житлової зони між будинками № 8 та № 10/18 по вул. Білоруська в м. Києві.

В цей же час, по тротуару у м. Києві по вул. Білоруська зі сторони станції метро «Лук`янівська» в напрямку вул. Довнара-Запольського рухалась пішохід ОСОБА_9 .

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_8 24 листопада 2021 року, приблизно о 09 годині, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед виїздом із житлової зони не переконався, що це не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху та виїжджаючи на тротуар вул. Білоруська не надав дорогу пішоходу ОСОБА_9 , яка рухалась зліва направо відносно напрямку його руху та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_9 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_8 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду керованим ним автомобілем потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правої гомілки: перелом медіальної кісточки правої гомілки (зі зміщенням уламків), яке відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях водія автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку автотехнічної експертизи.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 порушив п. п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- 10.2 - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху який він перетинає.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати, а кримінальне провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції погодився з версією обвинувачення, не дивлячись на те, що прокурором не надано належних, достовірних доказів, які б в своїй сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку підтверджували б його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася 24.11.2021 року, а відомості про вчинене кримінальне правопорушення щодо нього були внесені до ЄРДР лише 16.12.2021 року за повідомленням потерпілої ОСОБА_9 від 27.11.2021 року. Тривалий проміжок часу між подією, внесенням відомостей до ЄРДР та отриманням від потерпілої документів свідчать про певний тиск з боку потерпілої на слідчих у даному кримінальному провадженні, які мабуть на той час не вбачали в його діях ознак кримінального правопорушення.

Після чого, слідчим була призначена судово-медична експертиза. Експертиза проводилась без амбулаторної картки потерпілої, оскільки остання сама звернулась до медичного закладу, а швидка медична допомога на місце ДТП не виїжджала.

Разом з тим, в порушенням вимог ст.ст. 160, 163 КПК України, 03.05.2022 року слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві звернувся до керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до документів та їх вилучення, а саме медичної документації, яка становить оригінали медичної картки стаціонарного хворого та рентгенограм на ім`я ОСОБА_9 . Саме тому, твердження захисту про недопустимість висновку експерта №042-137-2022 від 28.01.2022 року, ґрунтувались на тому, що медична документація на підставі якої було проведено СМЕ потерпілої, не була отримана в порядку передбаченому КПК України.

Після незаконно отриманої медичної документації 02.06.2022 слідчий знову виніс постанову про призначення СМЕ на підставі якої отримав висновок експерта №042-531-2022, який підтвердив попередній висновок.

Наголошує, що в даному кримінальному провадженні тілесні ушкодження, ступінь яких є визначеною обставиною для кваліфікації його дій, саме за кримінальним кодексом, встановлені на підставі недопустимих доказів, що в свою чергу виключає притягнення його до кримінальної відповідальності.

Вказує, що у недопустимому доказі, а саме висновку експерта №042-531/2022 від 02.06.2022 року вказано, що виявлені тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо від автомобільної травми, а потерпіла вказувала, що коли вона повернула голову, то побачила, що на її нозі стоїть колесо машини. При цьому, суд першої інстанції сприйняв показання потерпілої як достовірні.

Окрім цього, зазначає, що слідчим не вдалося встановити місце розташування автомобіля в момент так званого наїзду.

Також наголошує, що суд не зазначив у вироку, з якого допустимого, належного та достовірного доказу він встановив, що належний йому автомобіль рухався.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думки прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин, наведених у вироку, стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2021, згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що 24.11.2021 приблизно 09 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Білоруській, 18, водій ОСОБА_8 , який керував автомобілем марки та моделі не пам`ятає, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд їй на праву ногу. За медичною допомогою звернулася до лікарні №9 (т.1 а.с. 75-76);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.12.2021 разом з додатками - фототаблицею та схемою пригоди, відповідно до яких об`єктом огляду є напрямок руху з вул. Дегтярівської до вул. Д. Запольського. Місцем ДТП є вул. Білоруська, 8 (виїзд з житлової зони). Дорожнє покриття асфальтоване (бруківка), сухе та чисте. Сам огляд проводився за ясної погоди (т.1 а.с. 77-88);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.06.2022 з додатками - медичною картою стаціонарного хворого №321 та диском з результатами обстеження ОСОБА_9 , відповідно до яких на підставі постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києві від 03.05.2022 у КНП «Консультативно-діагностичний центр» було вилучено медичну документацію потерпілої ОСОБА_9 , а саме: оригінал медичної картки стаціонарного хворого №321 (рентгенівські знімки) та компакт-диск з результатами обстеження на ім`я ОСОБА_9 . Так, із виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_9 отримала перелом медіальної кісточки правої гомілки зі зміщенням. Зі слів хворої дану травму вона отримала 24.11.2021 (т.1 а.с. 95-101);

- даними висновку експерта №042-137-2022 від 02.05.2022, відповідно до якого є вичерпні відомості стверджувати, що під час подій 24.11.2021, у ОСОБА_9 клінічними лікарями не було зафіксовано наявності та розвитку небезпечно-загрозливих для життя явищ. Під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 24.11.2021 о 09 год. 40 хв. (під час огляду лікарем-лікарями КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення інструментальних досліджень, є підстави стверджувати, що клінічними лікарями у ОСОБА_9 було виявлено таке тілесне ушкодження: закрита травма правої гомілки: перелом медіальної кісточки правої гомілки (зі зміщенням уламків). Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованої трубчастої кістки правої гомілки та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки спостерігається у строк понад 21 день, вказаний строк віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, є підстави виявлене тілесне ушкодження відносити до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявленого тілесного ушкодження та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо, внаслідок автомобільної травми (зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні), не виключено-ймовірно у строк, вказаний в описовій частині постанови, тобто 24.11.2021 року (т.1 а.с.105-109);

-даними висновку експерта №042-531-2022 від 22.06.2022, відповідно до якого експерт прийшов до аналогічних висновків, що містяться у висновку експерта №042-137-2022 від 02.05.2022 року. При цьому, вказав, що з`ясування та встановлення причинно-наслідкового зв`язку між подіями вказаними в описовій частині постанови та наслідками у вигляді наявного тілесного ушкодження не потребує ніяких спеціальних знань у галузі судово-медичної експертизи (т.1 а.с. 113-117);

-даними протоколу огляду транспортного засобу від 08.07.2022 з додатком - фототаблицею, відповідно до яких проведено огляд автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску. При огляді встановлено подряпину на передньому бампері з лівої сторони. Також встановлено, що колеса на оберти рульового керма реагують, само кермо без люфта, педаль гальма пружна, при натисканні не провалюється, при відпусканні - повертається у попереднє положення, освітлювальні, сигнальні прилади та вітрове і бокове скло, дзеркала заднього виду у справному стані (т.1 а.с. 119-127);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.2022 з додатками - схемою та фототаблицею, відповідно до яких у ході експерименту потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що під час руху по тротуару вул. Білоруської зі сторони ТЦ «Квадрат» в напрямку будинку №8 по вул. Білоруській дійшла до ділянки, яка представляє собою виїзд із житлової зони, з якої рухався автомобіль, що здійснив на неї наїзд. У подальшому потерпіла показала траєкторію руху автомобіля. Після цього остання показала місце наїзду авто на неї в день ДТП (т.1 а.с.134-140);

-даними висновку експерта №СЕ-19/111-22/17260-ІТ від 04.06.2022, згідно з яким в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , повинен був керуватися вимогами пункту 10.2 Правил дорожнього руху України. при цьому, останній мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог пунктів 10.2 ПДР України. Відтак, в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.2 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події є невідповідність дій водія автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимогам пункту 10.2 Правил дорожнього руху України (т.1 а.с. 145-147);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2022 з додатком - відеозаписом на компакт-диску, відповідно до яких свідок ОСОБА_12 впізнала на фото під №2 особу, яка перебувала 24.11.2021 в лікарні №9 за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1. Так, під №2 зображений ОСОБА_8 (т. а.с. 164-168). Згідно даних відтвореного у судовому засіданні відеозапису, свідок ОСОБА_12 зазначила, що їй зателефонувала мати та повідомила що її збив автомобіль і вона зараз з цим водієм у лікарні, далі свідок приїхала у лікарню, де побачила маму і цього водія, якого впізнала на фото під №2;

- показаннями допитаної у ході судового розгляду потерпілої ОСОБА_9 , відповідно до яких вона вказала, що 24.11.2021 йшла від ст. м. Лук`янівської по вул. Білоруській по тротуару в напрямку вул. Білоруської, 22, на роботу по правій стороні вулиці. Йшла досить швидко, коли почула звук авто та помітила, що на її правій нозі стоїть автомобіль Хюндай темного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , переднім лівим колесом. За кермом був саме обвинувачений ОСОБА_8 . Після чого водій привіз її в лікарню;

- іншими доказами.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності кожного доказу, а сукупності зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у порушенні вимог п.п. 2.3 «б»; 10.2 ПДР України, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Покарання ОСОБА_8 було призначене із дотриманням вимог ст. 50 і 65 КК України та обвинуваченим в апеляційній скарзі не оскаржувалось. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог колегія суддів не вбачає.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого вироку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що між подією, яку йому інкримінують, заявою потерпілої про вчинення злочину та внесенням відомостей до ЄРДР існує проміжок в часі є безпідставними, оскільки на місце ДТП працівників поліції ніхто не викликав, потерпіла була госпіталізована та мала оперативне втручання, чим зумовлене більш пізніше її звернення до поліції. Також слідчий після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Існуючий проміжок часу між повідомленням про злочин та внесенням відомостей до ЄРДР не виходить за межі розумних строків та обумовлений перевіркою фактів за заявою потерпілої. Крім того, жодних процесуальних та слідчих дій до внесення відомостей в ЄРДР в даному кримінальному провадження вчинено не було.

Також є безпідставними доводи обвинуваченого про недопустимість доказів, здобутих на підставі тимчасового доступу до речей і документів, а саме даних висновків судово-медичних експертиз №042-137-2022 від 02.05.2022 та №042-531-2022 від 22.06.2022, оскільки постанова про тимчасовий доступ до документів та їх вилучення від 3 травня 2022 року винесена прокурором як суб`єктом повноважень, які йому надані ст. 615 КПК України. Відповідно вилучені згідно протоколу документи та диск є належними та допустимими доказами на підставі яких призначено судово-медичні експертизи постановами від 28.01.2022 та 02.06.2022 (а.п. 91-117 т. 1). З огляду на це, висновки експертиз №042-137-2022, №042-531-2022 обґрунтовано покладені в основу вироку, оскільки є належними доказами, отриманими в порядку КПК України.

Твердження обвинуваченого, що органом досудового розслідування не встановлено місце розташування автомобіля в момент ДТП та чи він рухався є безпідставними, оскільки кримінальне провадження зареєстроване за повідомлення потерпілої, а не за фактом ДТП з викликом працівників поліції, що унеможливило зафіксувати місце розташування автомобіля. Разом з тим, це не впливає на сукупність наявних у справі доказів, які доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого діяння, а висловлені останнім доводи апеляційний суд розцінює як підтримання лінії захисту з метою уникнення покарання за вчинене.

Наведене вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги обвинуваченого та відсутність підстав для її задоволення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що вирок відповідає вимогам ст. 370 КПК України, а саме є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Порушень вимог КПК України, які би перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду та задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя