Справа №601/748/24
Провадження № 1-кп/601/116/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці судове засідання по кримінальному провадженню №0000569 від 16.12.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області, українця, громадянина України, не одруженого, не депутата, працює водієм в ТОВ «Авто-Лайф», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,-

за участю інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-захисника ОСОБА_5 ,

- представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2022 року близько 20 години 15 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем (марки Фольсваген моделі Транспортер) марки Volkswagen моделі Transporter р.н НОМЕР_1 , (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 11.06.2015 року ДАІ6102, громадянину ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_3 керував вказаним автомобілем, без пасажирів та вантажу, в межах м. Почаїв а саме по АДРЕСА_2 у напрямку м. Радивилів, із швидкістю 50 км/год. Під час руху вказаною ділянкою автодороги, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначених понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і виконання їх вимог), 2.3 (б,д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), а також вимоги, які наведені у пунктах 1,2 абзацу 5 статті ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993, із змінами та доповненнями (надалі - ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під час руху, водій ОСОБА_3 маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_8 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння переходив проїзну частину дороги вул. Возз`єднання 3, напроти готелю «Почаїв» зліва на право - відносно руху автомобіля марки Volkswagen моделі Transporter р.н НОМЕР_1 відповідно до вимог п. п. 1. 10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), 12.3 ПДР України виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу пішохода, який рухається по проїзній частині дороги, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Внаслідок порушення вказаних пунктів, ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом несвоєчасного застосування екстреного гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter р.н НОМЕР_1 , раніше ніж пішохід ОСОБА_9 досягне місце наїзду (за умови збереження останнім напрямку та темпу руху), та передньою правою частиною автомобіля скоїв наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок наїзду ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: травму голови у виді перелому потиличної кістки справа та багато відламкового перелому кісток носа, яка супроводжувалась забиттям головного мозку легкого ступеня (за клінічною класифікацією), із зовнішнім ушкодженнями - численними саднами на обличчі, закритий перелом летерального (зовнішнього) виростка правої великогомілкової кістки.

Виявлені тілесні ушкодження належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння - п.п. 2.1.2, 2.1.3 (б) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6).Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що 15 грудня 2022 року близько 20 години 15 хвилин, він, керуючи технічно справним автомобілем (марки Фольксваген моделі Транспортер) марки Volkswagen моделі Transporter р.н НОМЕР_1 їхав в межах м. Почаїв а саме по вул. Возз`єднання, навпроти Готелю «Почаїв» від м. Кременець у напрямку м. Радивилів, із швидкістю 50 км/год. Допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля на ОСОБА_8 . Він відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, щиро покаявся, просить його суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку, що на підставі частини 3 статті 349 КПК України, слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, думкою потерпілого щодо покарання, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого та даних, що стосуються речових доказів, вартості проведених експертиз.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 286 КК України за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття, визнання вини, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до статтей 65, 66, 67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , який не наполягає на суворій та реальній мірі покарання, ту обставину, що претензій до нього не мають, а також обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та визнання вини. Обставин, які обтяжують покарання - не встановлено.

Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням ступеня тяжкості вчинення кримінального правопорушення, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 , притягується до відповідальності вперше, позитивно характеризується, пом`якшуючі його покарання обставини, до яких суд відносить визнання вини, щире каяття, відшкодування шкоди, позицію потерпілого, відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування основного покарання, а тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням. Враховуючи, також вище перелічені обставини, та те що обвинувачений має постійне місце роботи, а саме працює водієм, що є єдиним його доходом, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та дає підстави для застосування статті 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Покласти обов`язки на ОСОБА_3 відповідно до частини 1 пунктів 1, 2 статті 76 КК України.

На думку суду призначене покарання є необхідним та достатнім заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_3 та буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчинення останнім нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому за даною статтею покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 пунктів 1, 2 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування:

-за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/120-23/367-ІТ від 07.02.2023) - 1887,80 гривень;

-за проведення судової автотехнічної експертизи (висновок експерта № СЕ- 19/120-23/132-ІТ від 12.01.2023) - 1699, 00 гривень;

-за проведення судової автотехнічної експертизи (висновок експерта N° СЕ- 19/120-23/10165-ІТ від 27.09.2023) - 1912,00 гривень.

Щодо речових доказів по справі, а саме:

-скасувати арешт на транспортний засіб марки Фольксваген моделі Транспортер (Volkswagen моделі Transporter) р.н НОМЕР_1 , накладений ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: