Справа № 751/2807/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/157/25
Категорія - в порядку виконання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 . Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 у справі № 751/2807/23 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IХ, виключивши ч. 4 ст. 70 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від покарання, призначеного йому вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Визначено вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.04.2023, відповідно до якого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарння з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого орану з питань пробації; повідомляти уповноважений оран з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України визначено засудженого ОСОБА_7 негайно звільнити з Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

В обрунтування такого рішення судом зазначено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинення невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.04.2023 даним покаранням, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання і встановлено йому іспитовий строк 3 роки та покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.05.2024 направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 червня 2023 року.

Місцевий суд зазначив, що 09 серпня 2024 року набув чинності закон України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який відповідно ст. 5 КК України покращує становище обвинуваченого, оскільки у ст. 51 КУпАП визначено розмір дрібного викрадення чужого майна, який становить до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зважаючи, що заподіяна обвинуваченим шкода є меншою за 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та ухвалити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 . Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 у справі № 751/2807/23 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IХ. На підставі ч. 2 ст. 74 КК україни засудженого ОСОБА_7 звільнити від покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність. Вважає, що звільняючи засудженого від покарання, призначеного вироком від 02.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, суд фактично звільнив ОСОБА_7 і від реальної міри покарання, визначеної ухвалою Новозаводського районного суду від 27.05.2024, згідно якої його було направлено для відбування покарання, у тому числі і за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.04.2023, який був поглинений вироком від 02.06.2024. Вказаною ухвалою суду, засудженого ОСОБА_7 було направлено у місця позбавлення волі через невиконня умов відбування покарання з іспитовим строком для відбування реальної міри покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з вказаних в ній підстав; засудженого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив врахувати відбуте ним покарання у виді позабвелння волі з 11.07.2024 по 11.11.2024, про що надав копію довідки про звільнення; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка на суму, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян на 2023 рік становив 1342 грн, а 2 неоподаткованих мінімумів становить 2 684 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 зазначає, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як вбачається із вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 року, кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 05.03.2023 року, а вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 2061,25 грн, що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року.

З огляду на викладене, вчинене діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про звільнення засудженого ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів прокурора про те, що судом безпідставно звільнено ОСОБА_7 від покарання, яке він має відбувати реально на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.05.2024 року, якою було задоволено подання органу пробації та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023, у тому числі і покарання, призначеного вироком від 05.04.2023, то такі вимоги слушні.

З аналізу положень ч. 1, 2 ст. 74 КК України, вбачається, що особу може бути звільнено лише від конкретного покарання, призначеного за конкретне діяння, караність якого усунена.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 до засудження за вироком від 02.06.2023, був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.04.2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іпистовим строком 1 рік та покладенням обов`язав, передбачених ст. 76 КК України, то розглядаючи 27.05.2024 року клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що засуджений не виконав покладені на нього обов`язки та допустив ряд порушень, внаслідок чого задовольнив клопотання органу пробації.

При постановленні Новозаводським районним судом м. Чернігова оскаржуваної прокурором ухвали, звільняючи ОСОБА_7 від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд фактично звільнив його від вібування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2024 у виді 1 року позбавлення волі, невідбута частина покарання за яким була поглинена новим вироком та яке останній мав відбувати реально згідно ухвали від 27.05.2024.

Вказане свідчить про неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд фактично необґрунтовано звільнив засудженого від реального відбування покарання, що є підставою для скасування ухвали з постановленням нової судом апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 про приведення вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 у відповідність до Закону України № 3886-ІХ - скасувати та постановити нову, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 у справі № 751/2807/23 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.06.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати у строк відбування покарання відбуте ним покарання з 11.07.2024 по 11.11.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4