Справа № 344/3363/25
Провадження № 1-кс/344/1765/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000006 від 04.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332,КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 04.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді начальника відділу ІТЗО (інженерно-технічних засобів охорони) ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9), будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого та інших співучасників кримінального правопорушення збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, використовуючи свій статус працівника правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час співучасниками, з корисливих мотивів, в період із 28.12.2024 по 03.02.2024 організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ? ОСОБА_5 надав останньому вказівки та поради щодо незаконного перетину державного кордону України, перевіз через блок-пост на територію Закарпатської області, де передав мешканцям Закарпатської області, які, в свою чергу, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_5 , також провели інструктаж ОСОБА_10 та лісовими стежками довели до лінії державного кордону України, за що отримали від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 6000 доларів США.

Крім цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час співучасниками, з корисливих мотивів, в період із 16.02.2025 по 21.02.2025 організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ? ОСОБА_5 надав останньому вказівки та поради щодо незаконного перетину державного кордону України, перевіз через блок-пости на територію Закарпатської області, де передав мешканцям Закарпатської області, які, в свою чергу, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_5 , також провели інструктаж ОСОБА_12 та лісовими стежками довели до лінії державного кордону України, за що отримали від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 6500 доларів США.

23.02.2025 о 14 год. 10 хв. ОСОБА_9 затримано у порядку статті 208 КПК України.

23.02.2025 ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Поряд з цим, під час затримання ОСОБА_9 в сотаннього було вилучено мобільний телефон марки Redmi 21061119DG, із поміщеною до нього сім-карткою за якою закріплений номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

Слідчий подав заяву у якій просив розгляд клопотання провести без його участі, просив задоволити.

Представник власника майна в судове засіданні не з`явився, на відеоконференцзв`язок не вийшов.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 23.02.2025 о 14 год. 10 хв. ОСОБА_9 затримано у порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час затримання ОСОБА_9 в сотаннього було вилучено мобільний телефон марки Redmi 21061119DG, із поміщеною до нього сім-карткою за якою закріплений номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

24.02.2025 року слідчим П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Львові винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки Redmi 21061119DG, із поміщеною до нього сім-карткою за якою закріплений номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою збереження речових доказів, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки Redmi 21061119DG, із поміщеною до нього сім-карткою за якою закріплений номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , зметою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також з метою збереження вказаного мобільного телефону як речового доказу у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1