Справа № 944/6617/24
Провадження №1-кп/944/846/25
УХВАЛА

12.02.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про направлення справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про звернення до суду касаційної інстанції для визначення підсудності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2024 року за № 0000523, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,

встановив:

У провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.

11 лютого 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про направлення подання до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду з поданням про визначення підсудності.

На обґрунтування клопотання зазначає, що з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , обвинувачується, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 332 КК України, шляхом внесення інформації про водіїв, відповідної інформаційної системи, до адміністратором якої є Укртрансбезпека, а саме до системи "Шлях", яка є інформаційно-комунікаційною системою, що становить сукупність автоматизованих систем, програмно-інформаційних комплексів, програмних, програмно-технічних та технічних засобів комунікації, що забезпечують логічне поєднання визначених інформаційних ресурсів, обробку та захист інформації, електронну інформаційну взаємодію з метою надання послуг та забезпечення реалізації державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, власником якої є Держава, в особі Укртрансбезбеки, яка є її адміністратором. У відповідності до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КМ України № 103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека, це Державна служба України з безпеки на транспорті, яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. За інформацією, розміщеною в мережі Internet, на сайті Державної служби України з безпеки на транспорті (https://dsbt.gov.ua), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), розташована за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 51. Таким чином, інкриміновані, ОСОБА_4 , кримінальні правопорушення, за способом вчинення, вчинені, за місцем знаходження Укртрансбезпеки, за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 51, яка розташована у Голосіївському районі м. Києва, а тому дане кримінальне провадження, територіально не підсудне Яворівському районному суду Львівської області, що дає підстави, стверджувати, що кримінальне провадження надійшло до суду, з порушенням правил підсудності, і як наслідок, вчинення дій, передбачених ст.34 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечила. Вказала, що клопотання захисника ОСОБА_4 та його обґрунтування є повністю безпідставними, оскільки саме місцезнаходження Укртрансбезпеки в місті Києві жодним чином не може впливати на визначення підсудності. Просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку обвинуваченого, захисника, прокурора, дослідивши подане клопотання, обвинувальний акт, додані до нього матеріали та інші матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України суд у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження має направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню шляхом надання засобів та усунення перешкод; в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчиненому повторно; в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчиненні повторно, з корисливих мотивів.

Відповідно ст. 32 Кримінальним процесуальним кодексом України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КК України об`єктивну сторону кримінального правопорушення утворює вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, а саме: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво такими діями; 4) сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, є закінченим у момент, коли виконано відповідні дії: організаційні дії по переправленню осіб через державний кордон України, дії по керівництву таким переправленням, надані необхідні поради, вказівки чи засоби для незаконного перетинання державного кордону України іншими особами або усунені відповідні перешкоди для цього, незалежно від того, чи фактично опинились особи за межами України.

Також слід зазначити, що сама організаторська діяльність, незалежно від того, чи вдалося переправлення, чи ні, а також керівництво цією діяльністю розглядаються як закінчені злочини (злочини з усіченим складом), а особи, які здійснюють незаконне переправлення, а також особи, які сприяють цьому порадами, вказівками, наданням засобів або усунення перешкод, вважаються виконавцями злочину.

Кримінальним правопорушенням з усіченим складом є кримінальне правопорушення, в якому момент закінчення пов`язується з вчиненням діяння, що за своїм змістом є попередньою протиправною діяльністю (готування або замах).

Із змісту обвинувального акту видно, що ОСОБА_4 , з метою незаконної організації виїзду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 через державний кордон України в напрямку Республіки Польща, подав до електронної системи «Шлях», адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, яка розташована у Голосіївському районі м.Києва, завідом неправдиві відомості стосовно даних осіб, для перетину державного кордону України .

Як зазначено вище, адміністратором електронної системи «Шлях» є Державна служба України з безпеки на транспорті, яка розташована у Голосіївському районі м.Києва, та перебуває в межах територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_4 зареєстрований та здійснює свою діяльність як фізична особа - підприємець, за кодом 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт" за даною адресою, відповідно, дії щодо можливої організації незаконного переправлення вищевказаних осіб через державний кордон України були вчинені обвинуваченим також за даною адресою.

Місто Немирів Вінницького району Вінницької області перебуває в межах територіальної юрисдикції Немирівського районного суду Віницької області.

Наведені обставини, на думку суду, є підставою для вирішення питання про визначення підсудності в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Кримінального процесуального кодекс України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Частиною 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Отже, даними нормами Кримінального процесуального кодексу України врегульовано, що суб`єктами звернення до суду касаційної інстанції з клопотанням (поданням) про визначення підсудності є суд апеляційної інстанції, сторони кримінального провадження чи потерпілий, а в суду першої інстанції, який розглядає справу, такі повноваження відсутні.

Водночас, враховуючи, що сторона захисту звернулась з даним клопотанням саме до суду першої інстанції, в такому випадку для вирішення питання про визначення підсудності кримінального провадження суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, а саме обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що розглядається, слід направити до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про визначення підсудності.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2024 року за № 0000523, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, направити з поданням до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду з поданням про визначення підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1