СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/134/25
Провадження №1-кп/547/35/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000363, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.11.2024 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горошине Семенівського району Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, паспорт серії НОМЕР_1 ., виданий Семенівським РВ УМВС України в Полтавській області від 12.09.2002,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:
12.11.2024 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, маючи при собі дерев`яний човен з одним алюмінієвим веслом та незаконне знаряддя лову: дві риболовецькі мисинові сітки із наступними параметрами: 1) довжина 30 м, висота 2 м, вічко 50х50 мм; 2) довжина 50 м, висота 1.8 м, вічко 50х50 мм, вийшов на водний простір річки Сула в адміністративних межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області, що на території Національного природного парку «Нижньосульський» та виставив зазначені рибальські сітки.

В подальшому, 13.11.2024 приблизно о 05:00 год., реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи вимоги Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», за допомогою дерев`яного човна із одним алюмінієвим веслом, повернувся до виставлених сіток, підняв їх із води, повністю розуміючи, що здійснює незаконний вилов риби, незаконно добув із р. Сула рибу виду: карась 21 шт., щука 1 шт., в`язь 3 шт., чим завдав водним біоресурсам України шкоду у розмірі згідно висновку експерта № 716/24-23 від 10.01.2025 у сумі 56 785 (п`ятдесят шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 52 коп., яка є істотною.

Після цього, ОСОБА_4 був виявлений працівниками сектору поліцейської діяльності на воді Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та працівниками НПП «Нижньосульський» на водному просторі р. Сула у межах с. Горошине Кременчуцького району Полтавської області із забороненим знаряддям лову та незаконно виловленою рибою.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити обвинуваченому покарання у штрафу, цивільний позов просив задоволити повністю.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Просив суворо не карати. Щиро розкаявся у вчиненому. Не заперечував проти задоволення цивільного позову.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого та документів щодо речових доказів.
Отже, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, в судовому засіданні надав показання, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 249 КК України, тобто в умисних діях, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, лікаря психіатра та лікаря-невропатолога не перебуває, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, визначеного санкцією ч. 1 ст. 249 КК України.
Щодо заявленого прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним добувним промислом в результаті якого було завдано істотної шкоди на суму 56 785,52 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 4 ст. 68 та ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, яка компенсується в повному обсязі.
Враховуючи вище зазначене, цивільний позов прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рибним промислом у сумі 56785,52 грн, який в повному обсязі визнаний обвинуваченим, суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України з урахуванням вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Отже, дерев`яний човен довжиною 4 м, ширина 80 см, зеленого кольору, алюмінієве весло чорного кольору, які належать ОСОБА_4 та які є знаряддям незаконного промислу, підлягають спеціальній конфіскації, а мисинові сітки у кількості 2 шт з параметрами: 1 сітка довжиною 30 м, висотою 2 м, вічко 50х50мм; 2 сітка довжиною 50 м, висотою 1,8 м, вічко 50х50мм - знищенню.
Також необхідно застосувати спеціальну конфіскацію щодо свіжо виловленої риби: карась - 21 одиниця, в`язь 3 одиниці, щука - 1 одиниця, які згідно зберігальної розписки, наданої начальником Полтавського ПНДВ ОСОБА_5 , останній отримав на тимчасове відповідальне зберігання.
Ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 25.11.2024 у кримінальному провадженні було накладено арешт на майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПКУкраїни, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 4543,68 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374, 382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.
Цивільний позов прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного зайняття рибним промислом в розмірі 56785,52 грн задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (, отримувач: ГУК у Полт.обл/ТГ с. Оболонь/24062100, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р UA0016638) 56785, 52 грн (п`ятдесят шість тисяч сімсот вісімдесят п`ясть гривень п`ятдесят дві копійки) за шкоду, заподіяну державі вчиненим кримінальним правопорушенням внаслідок незаконного зайняття рибним промислом.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 25.11.2024 у справі № 527/3307/24 (провадження №1-кс/527/700/24), - скасувати.
На підставі статтей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до:
- вилученої свіжо виловленої риби: карась - 21 одиниця, в`язь 3 одиниці, щука - 1 одиниця, які згідно розписки зберігаються у начальника Полтавського ПНДВ ОСОБА_5 ;
- дерев`яного човна довжиною 4 м, ширина 80 см, зеленого кольору, який знаходиться на майданчику вилучених транспортних засобів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та алюмінієвого весла чорного кольору, який зберігається в СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області.
Мисинові сітки у кількості 2 шт з параметрами: 1 сітка довжиною 30 м, висотою 2 м, вічко 50х50мм; 2 сітка довжиною 50 м, висотою 1,8 м, вічко 50х50мм; які зберігаються в СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість понесених витрат на проведення судової інженерно-екологічної експертизи у сумі 4543,68 грн.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
.