Справа № 136/2112/24
провадження № 1-кс/136/502/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 24.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке було погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що 24.10.2024 надійшло звернення керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 отримавши 22.10.2024 повістку з вимогою прибути 23.10.2024 для відправки до в/ч НОМЕР_1 у вказаний термін не прибув, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

За даним фактом 24.10.2024 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Досудовим розслідуванням установлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України № 470/2024 від 23.07.2024 продовжено з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

У зв`язку із введенням воєнного стану на території України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Указом Президента України № 470/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.05.2024 № 3685-ІХ, продовжено з 12.08.2024 строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.10.2024 № 132/1600 військовозобов`язаного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано придатним до військової служби за віком і станом здоров`я на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення, про що він ознайомлений під підпис 22.10.2024.

У подальшому, 22.10.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_4 , перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 повістку з вимогою прибути на відправку у складі команди № НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 23.10.2024 о 08 годині з метою його призову по мобілізації до Збройних Сил України, яку ОСОБА_4 отримав під підпис.

В подальшому ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним, а також являючись придатним до військової служби і не маючи відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, а також відповідно до ст. 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» - права на альтернативну службу під час мобілізації та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення у складі команди № НОМЕР_2 для проходження військової служби у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, без поважних на те причин, з метою ухилення від призову, маючи можливість прибути, умисно не прибув у вказаний у повістці час та дату, а саме 23.10.2024 о 08 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 для його призову на військову службу під час мобілізації в Збройні Сили України, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України та ст. 65 Конституції України, Закони України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Тобто, ОСОБА_4 без поважних причин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

За даним фактом 29.11.2024 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

05.12.2024 постановою слідчого СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 за погодженням прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України було зупинено.

05.12.2024 постановою слідчого СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України оголошено в розшук.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , рапортом ПОГ СВГ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , отриманими у порядку тимчасового доступу документами на солдата ОСОБА_4 (оригінали ВЛК, повістки, мобілізаційного розпорядження, поіменного списку тощо).

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого злочину в сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації передбаченого ст. 336 КК України, за який згідно санкції вказаної статті передбачено основне покарання, у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 вчинити дії, визначені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу:

п. 1 - вагомість наявних доказів, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

п. 2 - тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні.

п. 3 - ОСОБА_4 фізично розвинений, є особою працездатного віку і може утримуватися в умовах ІТТ.

п. 4 - не одружений, на утримуванні дітей не має.

На думку сторони обвинувачення вищевикладене свідчить про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення від відбування покарання за вчинений злочин.

Соціальних факторів стримуючого характеру у ОСОБА_4 немає, він не одружений, не працюючий, постійного джерела доходів не має, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, що може свідчити про те, що з метою ухилення від відбування покарання останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права", судам при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати критерії підстав для тримання особи під вартою їх достовірності/недостовірності та конкретної ситуації, що склалася.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не спроможне забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, визначеним КПК України, та запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не достатнє для запобігання вищевказаних ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання разом з батьками, є студентом, перебуває у цивільному шлюбі, цивільна дружина перебуває на обліку з приводу вагітності в Іллінецькій жіночій консультації, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків. Вказав на недоведеність прокурором ризиків, на які він посилається як на підставу застосування щодо підозрюваного такої суворої міри запобіжного заходу як тримання під вартою. Просив обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; сімейний та матеріальний стан; міцність соціальних зв`язків, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні № 0000104 від 24.10.2024 ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення про обрання запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, зобов`язаний на підставі наведених сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. Повідомлення про підозру обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; рапортом ПОГ СВГ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 ; отриманими у порядку тимчасового доступу документами на солдата ОСОБА_4 (оригінали ВЛК, повістки, мобілізаційного розпорядження, поіменного списку тощо).

Разом з тим при вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує висновки Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 N 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу (тримання під вартою) лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1, 2 ч. 1. ст.194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

При цьому слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, а саме має постійне місце проживання разом з батьками, є студентом Білоцерківського національного аграрного університету, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , цивільна дружина перебуває на обліку з приводу вагітності в Іллінецькій жіночій консультації, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати кожної доби житло, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 29.03.2025.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками.

Ухвалу суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту виконувати в порядку ст. 181 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.02.2025 о 14:30.

Слідчий суддя ОСОБА_12