провадження № 1-кп/619/235/25
УХВАЛА

іменем України

19 березня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000850 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшов затверджений обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів Дергачівського районного суду Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

В підготовчому судовому засіданні колегією суддів ставилося на обговорення питання, відповідно до вимог п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства та підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК відсутні.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_8 , вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Потерпіла ОСОБА_7 не заперечувала проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , вказав, що не заперечує про призначення судового розгляду.

В судовому засіданні було подано клопотання ОСОБА_11 в порядку ст.56 КПК України та скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого, які суд долучив до матеріалів справи без розгляду, оскільки колегією суддів спочатку ставилося на обговорення питання, відповідно до вимог п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто положенням ст.291 КПК України.

Статтею 291 КПК України передбачено, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Також частиною другою даної статті, передбачені перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт - це важливий офіційний документ процесуального характеру досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення. В цьому процесуальному рішенні зазначаються дані фізичної особи потерпілого, якій завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, або юридичної особи потерпілого, якій завдано майнову шкоду, та права і законні інтереси якої вважаються порушеними і повинні бути поновлені судом.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження є інформаційним додатком до обвинувального акту, який містить відомості про рух утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування.

Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру - 23.09.2024.

Прокурором в судовому засіданні надано висновок експертного дослідження №021-1810-2024 від 23.08.2024, відповідно якого вбачається, що труп ОСОБА_9 було виявлено 02.08.2024.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу … Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, … і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження … за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті. Кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7,8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таким чином закриття кримінального провадження у випадках, передбачених п.5 ч.1 ст.284 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, віднесено до компетенції прокурора ст.284 ч.4 КПК України.

З огляду на вищевикладене прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження повинен був прийняти прокурор коли йому стало відомо про смерть підозрюваного.

Водночас судом було встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а повідомлення про підозру складено вже після смерті ОСОБА_9 - 23.09.2024.

Крім того, в порушення ст.291 ч.2 п.2 КПК України колегія суддів звертає увагу, що обвинувальний акт складений щодо ОСОБА_9 як щодо живої людини та у ньому зазначено місце реєстрації та проживання обвинуваченого. Жодних даних, що особа є померлою не зазначено.

Положеннями ст.3 КПК України визначено поняття близьких родичів - близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, яка була подана до канцелярії суду 17.03.2025 дружиною ОСОБА_9 , 04 червня 2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 було укладено шлюб, актовий запис № 344.

З доданої до обвинувального акту розписки про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинувальний акт з додатками було отримано 23.12.2024 захисником обвинуваченого - ОСОБА_10 .

Проте в обвинувальному акті не зазначено, що дружина померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_13 наділялась правами підозрюваного в частині, необхідній для реабілітації померлого, її статус не визначено, та обвинувальний акт всупереч вимогам ст. 291 КПК України не містить анкетних даних ОСОБА_13 , як родича підозрюваної особи.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 278 КПК України підозра ОСОБА_9 фактично не вручена, так як труп останнього було виявлено 02.08.2024, натомість прокурором в силу ст. 284 КПК України повинно було бути вирішено питання про закриття кримінального провадження, що зроблено не було, а вручено повідомлення про підозру ОСОБА_9 після його смерті.

Так, пунктом 5 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

У відповідності до вимог ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В даному випадку законодавцем презюмується, що особа є живою, але розшукати її для вручення і ознайомлення з таким повідомленням про підозру є неможливим.

Можливість закриття кримінального провадження щодо померлої особи, яка на час смерті не мала статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно якої органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні злочину чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачена.

Діючий КПК України не визначає можливість повідомлення про підозру особі, яка померла на момент встановлення в результаті доказування достатніх даних для такого повідомлення.

Ураховуючи приписи ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, надання процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого померлій особі вбачається неможливим.

Така можливість, з огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути сприйнята як порушення деяких елементів права на справедливий суд таких як: право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд; право допитувати свідків обвинувачення.

Як вбачається з викладеного ОСОБА_9 на момент смерті не мав статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно нього органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні злочину.

З обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_13 - дружина померлого ОСОБА_9 була наділена правами підозрюваного в частині необхідній їй для реабілітації її померлого чоловіка.

Таким чином, оскільки невідомо, чи мала намір дружина померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_13 реабілітувати свого померлого чоловіка, то остання була позбавлена можливості скористатись правами підозрюваного в частині, необхідній для його реабілітації.

Згідно п.6 ч.2 ст.52 КПК України з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи забезпечується обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо реабілітації померлої особи.

У підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу (п.3 ч.3 ст.314 КПК України).

Вимоги до форми і змісту обвинувального акту встановлені ст.291 КПК України.

При цьому, відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта.

Враховуючи, що ОСОБА_9 процесуального статусу в провадженні не мав, докази для обґрунтованої підозри органами досудового розслідування було зібрано після настання його смерті, повідомлення про підозру ОСОБА_9 вручено 23.09.2024, після настання його смерті, а тому колегія суддів вважає, що за даних обставин існує перешкода у призначенні кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку із чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Крім того, ст. 291 КПК України визначає вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту, який зокрема, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого та до нього має додаватись розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000850 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України необхідно повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000850 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 20 березня 2025 року о 13.30.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3