Справа № 739/323/25
Провадження № 1-кп/739/69/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Бучки, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, на утриманні малолітніх та не працездатних осіб не маючого, депутатом різних рівнів рад не являється, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В кінці вересня 2024 року, точну дату органом досудового розслідування не встановлено, близько 14 год. 00 хв., він, перебуваючи у лісі, що на відстані приблизно 1 км. на північний-схід від околиці села Внутрішній Бір, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, на покинутих позиціях військових Збройних Силу України знайшов міну до міномету. Переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу знайдену міну до міномету ОСОБА_4 приніс до свого господарства за адресою: АДРЕСА_1 та поклав її зберігатись на столі, у коридорі будинку.

11 січня 2025 року, у період часу з 09 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв., за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 був проведений санкціонований обшук. Під час обшуку ОСОБА_4 добровільно видав предмет схожий на міну до міномету, яка зберігалась на столі у коридорі будинку.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/125-25/670-ВТХ від 20.01.2025, наданий на експертизу предмет схожий на міну до міномету, що вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 є 60-мм осколковою мінометною міною. Надана міна являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати тяжкість скоєння кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характеризуючи дані обвинуваченого, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та надані підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого. На підставі чого просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнити з іспитовим строком на два роки, з покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, дав покази на підтвердження обставин скоєння кримінального правопорушення, а саме показав, що під час збирання грибів, в кінці вересня 2024 року, точну дату він не пам`ятає, перебуваючи у лісі, на околиці с.Внутрішній Бір, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, знайшов міну до міномету. Вказану міну він приніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та поклав її зберігатись на столі, у коридорі будинку. Пізніше під час обшуку її виявили співробітники поліції.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенням знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений дав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив їх вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Оскільки ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, то суд його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, надану Новгород-Сіверським РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області досудову доповідь про ОСОБА_4 , з якої вбачається, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Разом з тим, суд також вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням приписів ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1193,85 грн. (одна тисяча сто дев`яносто три гривні 85 коп.) слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

З метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, ч.1 ст.263 КК України, ст.ст. 369-371,373-374,381-382, 394 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1193,85 грн. (одна тисяча сто дев`яносто три гривні 85 коп.).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: міну до міномету (осколкову , 60-мм.), упаковану в спеціальний сейф-пакет №5903681 на якому зроблено надпис «ВИБУХОНЕБЕЗПЕЧНО» - залишити на зберіганні в в/ч НОМЕР_2 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1