Справа № 331/6393/24
Провадження № 1-кп/331/381/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000956 від 22.09.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.04.2014 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 01.03.2019 по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_7 обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

Так, 21.09.2024 у період часу з 14 години 24 хвилин до 14 години 29 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, знаходячись у приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К», що розташований адресою: м. Запорожжя, вул. Запорізька, буд. 1-В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиць торгового залу гіпермаркету, викрав майно, що належить ТОВ «Епіцентр К», а саме:

-Арт.20107425, Електролобзик ЗЕНІТ ПРОФІ ЗПЛ-1000,1000Вт,220Вт,0-3000об/хв., метал 10мм, дерево 110мм, 2,8 кг вартістю 1821,24 гривень без врахування ПДВ;

-Арт. 20101859 Ак. Шуруповерт Black+Decket BDCDD12B,10,8B,1,5Ar Li-ion,2ак, 26Нм,0550об/хв, вартістю 2988,98 гривень без врахування ПДВ;

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 направився до літнього майданчику відділу «Сад та Город», де перекинув вказаний товар через паркан та перестрибнувши паркан зник з місця вчинення злочину разом із викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши ТОВ «Епіцентр К» матеріальний збиток на загальну суму 4810 гривень 22 копійок.

ІІ. Позиція представника потерпілого

У судовому засіданні представник потерпілого підтримав заявлений під час досудового розслідування цивільний позов. Вказав, що не оспорюються викладені у обвинувальному акті обставини та правова кваліфікація, надана стороною обвинувачення. У судових дебатах зазначив, що не заперечує проти призначення обвинуваченому покарання із застосуванням звільнення від його фактичного відбування.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Вказав, що з огляду на судимості, йому складно працевлаштуватися та знайти роботу, а тому у час вчинення злочину від гостро покерував грошових коштів для придбання продуктів харчування. У вересні 2024 року у середині дня прийшов до гіпермаркету «Епіцентр», взяв шуруповерт та лобзик, пішов із ними у відділення «Сад і Город» і вийшов на літній майданчик. Перекинув через паркан інструменти, потім перестрибнув сам, і пішов геть. Інструмент здав у ломбард, і на отримані гроші купив продукти харчування.

Цивільний позов визнав, вказав, що буде працювати та намагатиметься відшкодувати завдану майнову шкоду.

У судових дебатах обвинувачений просив призначити йому покарання із застосування звільнення від його реального відбування..

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 опинився у скрутних життєвих обставинах та просила призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті та звільнити від призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК України.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, представника потерпілого, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває (останній раз оглядався у 2014 році), на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працевлаштований, раніше засуджений, відбував реальний строк покарання, корисливий злочин вчинив вперше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.

У судових дебатах прокурор та сторона захисту вважали за можливе призначити покарання із звільненням від його відбування.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки інших покарань санкцією вказаної норми не передбачено.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, наявність стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Більш того, призначення покарання із випробуванням особі, які до цього фактично відбувала покарання зможу мати виховний ефект, оскільки обвинувачений розуміє реальність покарання, що йому загрожує у разі порушення покладених на нього обов`язків.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІ. Вирішення цивільного позову

Під час досудового розслідування представником потерпілого ТОВ «Епіцентр К». було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 4810 гривень. (чотири тисячі вісімсот десять) 22 копійок.

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок відшкодування шкоди визначений ЦК України, відповідно до норми частини першої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку із тим, що судом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, сума завданої майнової шкоди визнана обвинуваченим, спору щодо її розміру немає, цивільний позов підлягає задоволенню.

VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Прокурор у судових дебатах вказав на те, що судових процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Клопотань про застосування, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження від учасників до суду не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:диск із записом камер відео спостереження гіпермарткету «Епіцентр К» від 21.09.2024, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», () відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 4810 (чотири тисячі вісімсот десять) гривень 22 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1