Справа № 307/562/25
Провадження №1-кс/307/104/25
УХВАЛА

про арешт майна

17 лютого 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатскій області ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 17 лютого 2025 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів у кримінальних провадженнях №0000088, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 14 лютого 2025 року, приблизно о 16 год. прикордонним нарядом, спільно з офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу ВПС Тячів НОМЕР_1 прикордонного загону та СКП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, на відстані 50 метрів до державного кордону України з Республікою Румунія на напрямку 274 прикордонного знаку, при спробі незаконного перетину державного кордону України, затримано громадянина України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

В ході проведення опитування затриманого отримано інформацію про те, що громадянин ОСОБА_6 , разом із невстановленими особами за винагороду в сумі 8000 доларів США доставили ОСОБА_4 до державного кордону в селі Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, де передали його невстановленій особі, яка виконувала роль провідника та провела йому інструктаж щодо порядку та способу перетину державного кордону України, а також вказала напрямок в бік державного кордону.

14 лютого 2025 року, у період з 19 год. по 19 год. 30 хв., в службовому кабінеті адміністративної будівлі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки: «uleFone» ІМЕІ: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться sim-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та sim карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , який поміщений до паперового конверту НУП ГСУ та гідрокостюм чорного кольору з сірими та синіми вставками та написом на лицевій частині буквами білого кольору «OLV», який поміщений до спец пакету НПУ №WAR1755791.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженнівказані предмети 15.02.2025 року постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 визнано речовими доказами.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, які є предметами кримінального правопорушення, об`єктами криміналістичного дослідження, мають значення для досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатскій області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку слідчого, власника майна та дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3 ч. 2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Із зазначеного клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України (а. с. 1 - 4).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що зокрема, слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатскій області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за № 0000088 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а. с. 5).

Із рапорту події відомо, що 14 лютого 2025 року отримано заяву, яку зареєстровано в ЄО за №3930 про те, що 14.02.2025 о 18 год. 04. хв., працівниками оперативного відділу Тячівського РВП, спільно із працівниками відділу ДПС України під час спроби незаконного перетину кордону було затримано ОСОБА_4 , якого доставлено в м. Тячів вул. Нересенська, 37; в ході опитування ОСОБА_4 отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 разом із невстановленими особами за винагороду у 8 000 доларів США доставили ОСОБА_4 до державного кордону у с. Грушово, де передали його невстановленій особі, яка виконувала роль провідника та провела йому інструктаж щодо порядку та способу перетину державного кордону України, а також вказала напрямок в бік державного кордону (а. с. 6).

Із протоколу огляду від 14 лютого 2025 року, проведеного за участі понятих, в службовому кабінеті адміністративної будівлі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, видно, що проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки: «uleFone» ІМЕІ: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в середині якого знаходиться sim карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та sim карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 та гідрокостюм чорного кольору з сірими та синіми вставками та написом на лицевій частині буквами білого кольору «OLV» (а. с. 8, 9).

Із заяви ОСОБА_4 від 14 лютого 2025 року відомо, що він добровільно надав свій мобільний телефон марки: «uleFone» (а. с. 7).

15 лютого 2025 року мобільний телефон марки «uleFone» ІМЕІ: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в середині якого знаходиться sim карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та sim карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 та гідрокостюм чорного кольору з сірими та синіми вставками та написом на лицевій частині буквами білого кольору «OLV», постановою слідчого СВ. Тячівського РВП ГУНП в Закарпатскій області ОСОБА_3 визнано речовими доказами (а. с. 10, 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3) ч.2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із до ставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучене під час огляду місця події у ОСОБА_4 майно є речовими доказами, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000088, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме:

мобільний телефон марки «uleFone», ІМЕІ: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та сім-карткою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , який поміщений до паперового конверту НУП ГСУ,

та гідрокостюм чорного кольору з сірими та синіми вставками, із написом на лицьовій частині буквами білого кольору «OLV», який поміщений до спеціального пакету НПУ № WAR1755791, належні ОСОБА_4 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому ОСОБА_3 та власнику майна ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 21 лютого 2025 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1