Номер провадження 1-кп/741/73/25
Єдиний унікальний номер 741/175/25
ВИРОК

іменем України

28 січня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 07 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Немирівського району Вінницької області, громадянина України, українця, одруженого, із неповною середньою освітою, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у грудні 2024 року, більш точних дати та часу не встановлено, перебуваючи в с. Козари Ніжинського району Чернігівської області, придбав через мережу Інтернет завідомо підроблений документ посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_1 , видане 22 грудня 2024 року на ім`я « ОСОБА_3 », у невстановленої досудовим розслідуванням особи, та в подальшому використав його.

06 січня 2025 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом легковим автомобілем «VOLVO 244», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухався по вул. Незалежності у с. Козари Ніжинського району Чернігівської області, в цей час його було зупинено працівниками СРПП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.1.а. «Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом». На законну вимогу працівників поліції пред`явити документи на право керування таким транспортним засобом ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, будучи обізнаним у підробці документа посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з особистого мотиву, з метою підтвердження свого права на керування транспортним засобом легковим автомобілем «VOLVO 244», реєстраційний номер НОМЕР_2 , умисно пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , і таким чином використав його. У подальшому працівниками поліції було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 керував транспортним засобом, не маючи права керування відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а. ПДР України.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-25/300-ДД від 08 січня 2025 року бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання про розгляд обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у спрощеному порядку без проведення судового засідання в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі його захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КК України, а також йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. ОСОБА_3 надана добровільна згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, що засвідчено його підписом та підписом його захисника ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного та вимог КПК України суд робить висновок, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального проступку знайшли своє підтвердження за результатами розгляду обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюють, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку обвинувачений визнає в повному обсязі, позиція обвинуваченого є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, робить висновок, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує нижченаведене.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, каятті; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, здійснює догляд за батьком інвалідом ІБ групи, за місцем проживання компрометуючі матеріали щодо його поведінки відсутні.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи вищевикладене, за наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд уважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

Суд переконаний, що саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на залучення експерта за проведення судової технічної експертизи документів у сумі 1591,80 грн, які підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а. с. 18).

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової технічної експертизи документів у сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн 80 коп.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 22 грудня 2024 року ТСЦ 8041 з категорією В на ім`я ОСОБА_3 , упаковане до спеціального пакета № 3727194, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах цього кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5