Номер провадження: 11-кп/813/850/25
Справа № 522/8093/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 07.08.2024 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000232 від 26.03.2024 відносно:

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Свидниця, Яворівського р-ну, Львівської обл., громадянки України, яка має вищу освіту, працюючої на посаді лікаря-ендокринолога КНП «Консультативно-діагностичний центр №6» ОМР, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000232 від 26.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 362 КК України бувповернутий прокурору для усунення недоліків.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що всупереч приписів ст. 477 КПК України, відповідно до яких кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, обвинувальний акт не містить будь-яких відомостей про потерпілих.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступне:

- обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Зазначаючи про відсутність у обвинувальному акті анкетних відомостей про потерпілого, суд вказує на певні порушення, які були вчинені під час реєстрації кримінального провадження та проведеного досудового розслідування. Водночас, приходячи до такого висновку, суд, проводячи підготовче судове засідання, фактично розпочав надавати оцінку наявності чи відсутності у матеріалах провадження певних доказів та поставив під сумнів прийняті слідчим рішення, що має відбуватися лише під час судового розгляду обвинувального акту по суті.

- судом 1-ої інстанції не враховані відомості, які містилися у обвинувальному акті у частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 362 КК України. Відтак, визнавати будь-яку особу потерпілою на підставі ст. 55 КПК України за епізодом ч. 1 ст. 362 КК України у органу досудового розслідування не було підстав;

За таких обставин, прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 07.08.2024 та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_9 в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, водночас захисник ОСОБА_7 залишила вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він вимогам ст. 291 КПК України відповідає.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

На підставі аналізу змісту обвинувального акту у к/п №0000232 від 26.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст. 362 КК України вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченої, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, який його складав та затверджений прокурором (а.с. 13).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 14-22) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 23).

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом 1-ої інстанції в ухвалі є такими, що не в повній мірі ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За приписами ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Дійсно, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), що кореспондує із приписами ст. 477 КПК України.

Натомість, положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В свою чергу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 7 ст. 55 КПК України передбачено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

У контексті обставин зазначеного провадження, апеляційний суд вважає обґрунтованими аргументи прокурора, що відомості, які містяться у обвинувальному акті у викладі фактичних обставин справи фактично містять у собі підстави не зазначення відомостей про особу потерпілого.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що констатовані судом 1-ої інстанції порушення зокрема ст. 477 КПК України не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту та можуть бути предметом оцінки під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже, у даному випадку застосування п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його нормам КПК України в даному випадку є необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з приписами п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 24, 55, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2024 про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000232 від 26.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у к/п №0000232 від 26.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України в суді 1-ої інстанції, іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3