ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування стосовно нього Закону України № 3886-ІХ.

В обґрунтування свого клопотання засуджений посилається на те, що вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 його засуджено за ст.185 ч.1, 185 ч.2, 357 ч.1, 357 ч.3, 70 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі. При цьому, 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ, яким декриміналізовані крадіжки. Відповідно до положень ч.1 ст.5 КК України вказаний закон має зворотну дію в часі.

У клопотанні ОСОБА_7 просить привести вирок у відповідність через декриміналізацією деяких епізодів кримінальних правопорушень, за вчинення яких він був засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022.

Вказаною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2024 року клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від призначеного судом покарання повернуто засудженому.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що на час звернення з клопотанням засуджений перебуває в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», так як ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20.12.2022 тимчасово залишений в умовах ДУ «Луцький слідчий ізолятор» до прийняття кінцевого процесуального рішення в кримінальному провадженні №0000183 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, разом з тим, відомості про те, що засуджений відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Луцького міськрайонного суду Волинської області відсутні, а відтак клопотання засудженого ОСОБА_7 не може бути вирішене Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить переглянути ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2024 згідно чинного законодавства.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував апеляційну скаргу і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ст.ст.2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З урахуванням вимог ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6, ч.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, необхідно керуватись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак суд першої інстанції даних вимог Закону не дотримався в повному обсязі.

Повертаючи ОСОБА_7 його клопотання, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що відсутні відомості про те, що засуджений відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили даний вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 09.11.2022. Дане розпорядження скероване для виконання на адресу ДУ «Луцький слідчий ізолятор» і отримане установою 29.11.2022 (а.п.16).

Однак, на вказані обставини місцевий суд не звернув уваги, незважаючи на те, що зазначені документи містилися в матеріалах провадження.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20.12.2022 ОСОБА_7 тимчасово залишений в умовах ДУ «Луцький слідчий ізолятор» до прийняття кінцевого процесуального рішення в кримінальному провадженні №0000183 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, у зв`язку з чим, останній на даний час перебуває в ДУ «Луцького слідчого ізолятора» (а.п.17-18).

Отже, позицію суду першої інстанції з приводу порушення засудженим ОСОБА_7 правил підсудності судового розгляду даного клопотання (заяви) через подання його саме до Луцького міськрайонного суду Волинської області апеляційний суд вважає необґрунтованою з огляду на таке.

Згідно із п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.14 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями ст.539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.539 КПК України у разі необхідності вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, передбачених п.п.2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст.537 КПК України, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_7 Володимир-Волинським міським судом Волинської області відбуває покарання в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», до прийняття кінцевого процесуального рішення в іншому кримінальному провадженні.

Разом з тим, місцевим судом не надано належної оцінки тому, що засуджений ОСОБА_7 на момент подання ним свого клопотання (заяви) фактично відбуває покарання в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», яка територіально знаходиться в м. Луцьку, що є юрисдикцією Луцького міськрайонного суду Волинської області, а тому клопотання засудженого про застосування стосовно нього Закону України № 3886-ІХ, в даному випадку подано без порушення правил підсудності.

Отже, апеляційний суд вважає, що в даному випадку внаслідок ухвалення оскаржуваного судового рішення порушено права засудженого ОСОБА_7 , який на даний час відбуває покарання в умовах установи виконання покарань, на доступ до правосуддя та розгляд його справи незалежним і неупередженим судом в межах розумних строків судового розгляду.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені ст.412 КПК України, а також з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя вважає за необхідне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду скасувати як таку, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права, законність та доступ до правосуддя, дотримання яких не було забезпечено під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, та постановити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Апеляційний суд не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , оскільки у відповідності до ч.2 ст.415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи апеляції засудженого слід перевірити при новому судовому розгляді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд клопотання ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: