Справа № 392/199/25
Провадження № 1-кп/392/160/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України на посаді механіка радіомаркерного пункту взводу зв`язку та радіотехнічного забезпечення роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2023 лейтенанта поліції ОСОБА_5 відповідно до наказу №187 о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області ОСОБА_6 призначено на посаду старшого дізнавача сектору дізнання Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

30.05.2024 сержанта поліції ОСОБА_7 відповідно до наказу № 142 о/с т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Кіровоградській області ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського-водія взводу реагування №1 батальйону Управління поліції охорони в Кіровоградській області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський є представником органу виконавчої влади, який повинен служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень поліцейський є представником держави, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Таким чином, поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно до примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України є службовими особами, які постійно здійснюють функції представника влади.

01.01.2025 близько 01:00 год. інспектор СРПП ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський-водій взводу реагування №1 батальйону УПО в Кіровоградській області сержант поліції ОСОБА_7 , у складі спільного наряду на службовому автомобілі «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснювали патрулювання території Маловисківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Під час патрулювання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по вул. Містечкова, м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області за порушення правил комендантської години, а саме водій автомобіля марки «Opel» д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого було зупинено м«Opel» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 .

Під час спілкування з ОСОБА_3 поліцейськими у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час складання адміністративного протоколу, ОСОБА_3 почувши, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали та його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, перебуваючи по вул. Містечкова, м. Мала Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, усвідомлюючи відповідальність за скоєні ним адміністративні правопорушення, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі у виді грошових коштів, а саме працівнику поліції ОСОБА_5 , який відповідно до примітки ст. 364 КК України, є службовою особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись на вищевказаному місці, діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівнику поліції, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив працівнику поліції ОСОБА_5 пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 200 доларів США за укриття факту виявлення адміністративного правопорушення, з використанням наданого поліцейському службового становища, на що останній відповів категоричною відмовою.

Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_3 очевидно свідчать про висловлення пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, тобто наміру та готовність надати таку неправомірну вигоду службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, викликав слідчо-оперативну групу по лінії «102» для фіксації події кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 .

Вказаними діями ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді механіка радіомаркерного пункту взводу зв`язку та радіотехнічного забезпечення роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин зазначених в обвинувальному акті, та пояснив, що він був вдома, друзі зателефонували та запропонували відсвяткувати Новий рік, та близько 01.00 год 01.01.2025 року він повертався додому на власному автомобілі Opel, д.н.з. НОМЕР_3 , та біля дому його зупинили працівники поліції, повідомили, що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та відносно нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП. В той час він розгубився, оскільки перебував в такій ситуації перший раз в житті, та запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США за не складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення. Працівники поліції попередили його, що за такі його дії передбачена кримінальна відповідальність, разом з тим він не зреагував на попередження поліцейських. Та працівники поліції викликали оперативну групу.

У вчиненому щиро кається, запевняв суд, що зробив відповідні висновки, готовий нести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення. Критично оцінює вчинене, вперше в житті сталася така ситуація, більше такого вчиняти не буде. Просив призначити мінімальне покарання.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченого, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що за місцем несення служби обвинувачений ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно, одружений, на диспансерних обліках у кабінетах лікарів психіатра та нарколога КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, при цьому судом враховуються відомості про майновий стан обвинуваченого, у судовому засіданні зазначив про можливість сплатити штраф.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 саме такого виду та розміру покарання буде справедливим, необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарати останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази два DVD-R диски із відеозаписом із нагрудного відео реєстратора поліцейського, що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000001 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_9

суддя