Єдиний унікальний номер: 343/606/25
Номер провадження: 1-кп/343/89/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття кримінального провадження

17 квітня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду матеріали кримінального провадження №1-кп/343/89/25 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, яка має вищу освіту, тимчасово непрацюючої, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 31.03.2025 поступили матеріали кримінального провадження №1-кп/343/89/25 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 призначено в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України підготовче судове засідання.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, за таких обставин:

ОСОБА_3 відповідно до розпорядження сільського голови села Мала Тур`я Івано-Франківської області №14 від 03.06.2008 призначено на посаду спеціаліста по землевпорядкуванню.

У відповідності до посадової інструкції спеціаліста по землевпорядкуванню Малотур`янської сільської ради ОСОБА_5 уповноважена на виконання обов`язків передбачених статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та дотримуватися вимог, обмежень обумовлених Законами України «Про боротьбу з корупцією» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції станом на 01.01.2008), зокрема брати участь у встановленні та погодженні меж земельних ділянок в натурі при оформленні документів, що посвідчують право власності або користування землями, брати участь у реалізації держаної програми з питань раціонального використання та охорони земель, відновлення ґрунтів, поліпшення навколишнього природного середовища, реалізовує на території сільської ради державну політику у використанні та охорони земель, проведення земельної реформи, готує та виносить на розгляд ради пропозиції, щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання та вилучення земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України, здійснювати контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням землевласниками та землекористувачами земельного та екологічного законодавства, використання земельних ділянок за цільовим призначенням та умов їх надання, здійснює на землях комунальної власності моніторинг.

Відповідно до статті 8 Законів України « Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України про «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на 01.01.2008) має право вносити старшому інспектору по використанню і охороні земель на території Долинського району пропозиції про зупинення рішення ради, дій або бездіяльності посадових осіб органів місцевого самоврядування або місцевих органів виконавчої влади з питань регулювання земельних відносин, що суперечить законодавству, пропозиції про припинення права власності або права користування землею комунальної власності у випадках передбачених Земельним кодексом України. Також вправі вносити пропозиції голові сільської ради щодо обмежень, тимчасові заборони (зупинення) освоєння земельних ділянок та/чи проведення інших робіт, які проводяться із порушенням земельного законодавства або негативно вплинути на стан земельних ресурсів.

Таким чином, ОСОБА_3 згідно з пунктом 1 примітки до статті 364 КК України, займаючи посаду спеціаліста по землевпорядкуванню, є службовою особою органу місцевого самоврядування, і відповідно пункту «г» статті 2 Закону України «Про боротьбу з корупцією» від 05.03.1995 № 356/95-ВР, є особою, що несе відповідальність за корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані із корупцією.

Стаття 13 Конституції України (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 2222-IV від 08.12.2004) регламентує, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а с таття 14 Конституції України вказую, що, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Згідно статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи Законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до пунктів «а» і «б» статті 12 Земельного кодексу України (в редакції станом на 01.01.2008) (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, тоді як згідно пункту «а» статті 8 і пункту «а» статті 10 ЗК України розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад, належить до повноважень обласних і районних рад.

Частиною 6 статті 118 ЗК України регламентовано, що громадяни, зацікавлені в одержанні

безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

При цьому, згідно п. 12 розділу Х ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

У свою чергу, за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади відповідно до частини 2 статті 56 ЗК України можуть безоплатно або за плату передаватись у власність громадянам та юридичним особам замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

А зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, згідно частини 4 статті 20 ЗК України провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Крім цього, відповідно до пункту «в» частини 3 статті 83 ЗК України землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність.

Проте, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, не зважаючи на встановлений порядок надання у власність земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту, лісогосподарського призначення, різні повноваження органів місцевого самоврядування та державної влади, використала свої службові повноваження у злочинних цілях та, відповідно до посадової інструкції, зобов`язна вносити пропозиції голові сільської ради щодо обмеження користування, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення промислового, цивільного та інших видів будівництва, освоєння земельних ділянок, проведення робіт які проводяться із порушенням земельного законодавства або можуть негативно вплинути на стан земель.

Зокрема ОСОБА_3 , працюючи на посаді спеціаліста по землевпорядкуванню Малотур`янської сільської ради, в силу свого службового становища порушуючи нормативні документи, які регламентують порядок надання земельних ділянок та свою посадову інструкцію, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи умисно, всупереч інтересам служби, будучи уповноваженою забезпечувати виконання Законів України та здійснення контролю за додержанням вимог земельного законодавства, не вжила покладених на неї повноважень, направлених на припинення вчинення правопорушення, а свідомо приймаючи схиляння сільського голови с. Мала Тур`я Долинського району Івано-Франківської області, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, до вчинення умисних дій, які суперечать чинному законодавству, діючи в групі осіб, будучи обізнаною у проведенні розгляду заяви ОСОБА_6 про передачу йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Мала Тур`я загальною площею 0,25 га., не зважаючи на відсутність у сільської ради повноважень на передачу у власність громадян земель, розміщених за межами громади, заборону передавати у власність громадян земель лісогосподарського призначення та земель під об`єктами природно-заповідного фонду, діючи в інтересах ОСОБА_6 та всупереч інтересам служби сприяючи у виконання рішення про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га за рахунок земель села Мала Тур`я, хоча достовірно знала, що ця земельна ділянка частково знаходиться за межами земель села.

Діючи на виконання незаконної вказівки сільського голови, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, спеціаліст із землеустрою Малотур`янської сільської ради ОСОБА_3 , перебуваючи у службовій залежності від керівника та знаючи, що невиконання даної вказівки потягне за собою негативні наслідки для неї, діючи без попередньої

змови в співучасті, не створюючи перешкод, сприяла вчиненню, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Малотурянської сільської ради, що у с. Мала Туря Долинського району, вул. Тур`янська, 40,

у невстановлений час склала та видала довідку № 936 від 04 червня 2008 року, в якій вказала неправдиві дані, що ОСОБА_7 користується в с. Мала Тур`я пер. Стрілецький, земельною ділянкою площею 0,2500 га, із них ділянка площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства згідно рішення Малотур`янської сільської ради від 25.01.2008 № 329-12/08, земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, хоча достовірно знала, що земельна ділянка знаходиться за межами с. Мала Туря та частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, та на яких розміщено об`єкт природно-заповідного фонду Малотyр`янський дендрологічний парк.

Після виготовлення на замовлення ОСОБА_7 ліцензійною проектною організацією Долинського районного відділу Івано-Франківської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» проектів відведення земельних ділянок, до складу яких увійшла довідка № 936 від 04 червня 2008 року, ОСОБА_3 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зловживаючи своїм службовим становищем та наданими їй владними повноваженнями, не зважаючи на відсутність у сільської ради повноважень на передачу у власність громадян земель, розміщених за межами села, заборону передавати у власність громадян земель лісогосподарського призначення та земель під об`єктами природно-заповідного фонду, без законних правових підстав, у порушення наведених вище норм законодавства, діючи в інтересах ОСОБА_6 та всупереч інтересам служби та вимогам посадової інструкції, відповідно до якої повинна вносити пропозиції голові сільської ради щодо обмеження користування, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення промислового, цивільного та інших видів будівництва, освоєння земельних ділянок, проведення робіт які проводяться із порушенням земельного законодавства або можуть негативно вплинути на стан земель, надала для включення у порядок денний та на розгляд вісімнадцятої сесії п`ятого демократичного скликання Малотур`янської сільської ради, на якій головувала особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка відбувалась 23.07.2009 у приміщенні вказаної сільської ради, проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га по вул. (пер.) Стрілецькому в с. Мала Тур`я та передачу у власність ОСОБА_7 вказаної земельної ділянки, хоча достовірно знала, що ця земельна ділянка повністю знаходиться за межами земель села і частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, та на яких розміщено об`єкт природно-заповідного фонду Малотyр`янський дендрологічний парк, сприяла у забезпеченні позитивного голосування за вказаний проект, і в результаті, забезпечила прийняття Малотур`янською сільською радою того дня рішення №776-21/09 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства в с. Мала Тур`я», які після цього особисто підписала та завірила відтиском гербової печатки Малотур`янської сільської ради надавши йому статусу офіційного документу, тим самим довела свій злочинний умисел до завершення.

Таким чином, ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем та наданими їй владними повноваженнями, як спеціаліста по землевпорядкуванню Малотур`янської сільської ради, у порушення вимог земельного законодавства відповідно до якого уповноважена забезпечувати здійснення у межах наданих їй законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та Законів України, несе персональну відповідальність за здійснення наданих їй законом повноважень, використала своє службове становище всупереч інтересам служби та фактично на користь ОСОБА_7 , що призвело до незаконної передачі на підставі рішення Малотурянської сільської ради № 776-21/09 від 23.07.2009 у власність земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0500, та повністю, площею 0,25 га розташована поза межами с. Мала Тур`я та частково площею 0,0653 га сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, а саме виділу 5 кварталу 11 Малотур`янського лісництва ДП «Вигодське лісове господарство», та на яких розміщено об`єкт природно-заповідного фонду Малотyр`янський дендрологічний парк, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам у вигляді вартості земельної ділянки в сумі 128517 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у зловживанні владою та службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної особи, що

спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, учиненого групою осіб без попередньої змови між ними, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 28 частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України.

Окрім цього, спеціаліст із землеустрою Малотур`янської сільської ради ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_7 та всупереч інтересам служби, будучи під впливом сільського голови с. Мала Тур`я, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Малотурянської сільської ради, що у с. Мала Тур`я Долинського району, вул. Тур`янська, 40, у невстановлений час отримала вказівку від особи, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка відбувалась скласти та видати офіційний документ довідку, яка містить завідомо неправдиві відомості про те, що земельною ділянкою в с. Мала Тур`я пер. Стрілецький, площею 0,2500 га, користується ОСОБА_7 і вони знаходяться в межах населеного пункту с. Мала Тур`я, що фактично не відповідало дійсності.

Так, на виконання незаконної вказівки сільського голови, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, спеціаліст із землеустрою Малотур`янської сільської ради ОСОБА_3 , яка відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є посадовою особою органу місцевого самоврядування, перебуваючи у службовій залежності від керівника та знаючи, що невиконання даної вказівки потягне за собою негативні наслідки для неї, діючи умисно за попередньою змовою в співучасті, не створюючи перешкод, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Малотурянської сільської ради, що у с. Мала Туря Долинського району, вул. Тур`янська, 40, у невстановлений час склала та видала довідку № 936 від 04 червня 2008 року, яку після цього особисто підписала особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, яка відбувалась, та завірила відтиском гербової печатки Малотур`янської сільської ради, надавши їй статусу офіційного документу, в якій вказала неправдиві дані, що ОСОБА_7 користується в с. Мала Тур`я пер. Стрілецький, земельною ділянкою площею 0,2500 га, із них ділянка площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства згідно рішення Малотур`янської сільської ради від 25.01.2008 № 329-12/08, земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, чим визначила її правовий статус за цільовим призначення та органом який уповноважений розпоряджатися землею, хоча достовірно знала, що земельна ділянка знаходиться за межами с. Мала Туря, яку надано ОСОБА_6 та частково сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, та на яких розміщено об`єкт природно-заповідного фонду Малотyр`янський дендрологічний парк.

Таким чином, ОСОБА_3 також обвинувачується у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, учиненого групою осіб за попередньою змовою між ними, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовим клопотанням , згідно якого просить :

звільнити її, ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності;

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000092, розпочатому 28.03.2025 (виділено із об`єднаного кримінального провадження № 0000082, розпочатого 18.12.2018) відносно неї, ОСОБА_3 , за яким вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Долинським районним судом Івано-Франківської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за №0000092, розпочатому 28.03.2025 (виділено із об`єднаного кримінального провадження № 0000082, розпочатого 18.12.2018) щодо обвинувачення її у вчиненні кримінальних правопорушень, за частиною 1 статті 28, частини 2 статті 364, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України.

Відповідно до обвинувального акту, обвинувачення формується щодо видачі нею, як спеціалістом із землевпорядкування Малотур`янської сільської ради, довідки № 936 від 04 червня 2008 року, яка видана після прийняття рішення Малотур`янської сільської ради від 25.01.2008 року № 329-12/08 «Про передачу у власність земельної ділянки».

Відповідно до ч.2 ст. 364 КК України, в редакції на час вчинення, встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та більш м`яке покарання за ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з класифікацію кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, за який передбачено покарання на строк не більше десяти років позбавлення волі, віднесено до тяжкого злочину.

Згідно з ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.)

В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у Кримінальному кодексі умов і підстав.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути настання певної події (наприклад, закінчення строків давності).

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст.286, ч. 3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст.74, ст.49 КК може звільнити від нього засудженого.

Відтак, строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 28, частини 2 статті 364, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України спливли.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Після роз`яснення судом обвинуваченій ОСОБА_3 суті обвинувачення, роз`яснення , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною , її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, остання наполягала на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечив щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України , відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Додатково пояснив, що речових доказів, процесуальних витрат по даному кримінальному провадженні немає.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлене обвинуваченою ОСОБА_3 , клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, щодо задоволення якого не заперечив прокурор, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

П.2 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

П. 4 ч.1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Санкція ч.2 ст. 364 КК України ( станом на 04.06.2008) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкція ч.1 ст. 366 КК України (станом на 04.06.2008) передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.364 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.366 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно обвинувального акту діяння за вчинення якого ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності мало місце 04 червня 2008 року , тобто з дня його вчинення минуло більше 16 років.

Таким чином, виходячи з аналізу правових норм, суд дійшов до висновку, що стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366КК України, може вирішуватися клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності у вчиненні даних кримінальних правопорушень

В судовому засіданні встановлено, що з часу вчинення інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України - з 04.06.2008 та до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків, остання у розшуку не перебувала, нового злочину не вчинила та перебіг давності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України не переривався.

Враховуючи викладене вище, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366КК України, з моменту вчинення яких станом на день ухвалення судового рішення минуло більше десяти років, а також те, що обвинувачена дала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а прокурор не заперечував проти задоволення клопотання , суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, слід закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При вирішення питання про закриття справи суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2025 року, у справі № 712/8174/23,провадження № 51- 2807 км 24.

Речові докази, процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні - відсутні.

Окрім цього слід зазначити, що як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст.ст. 3, 5, 12, 49 КК України , керуючись ст.ст.284, 286,314, 350, 369 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000092, розпочате 28.03.2025 (виділеного із об`єднаного кримінального провадження №0000082, розпочатому 18.12.2018) про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_8