Справа № 192/241/25
Провадження № 1-кп/192/139/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000010, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має повну загальну освіту, громадянин України, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2025 року о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в парку, що розташований поблизу будинку № 31 по вул. Центральна в с. Мала Калинівка Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області, помітив на землі поліетиленовий пакет чорного кольору, в середині якого була речовина рослинного походження, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс. Оглянувши вміст пакета у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 у вказаний час та у вказаному місці розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, діючи умисно, поклав вищевказаний поліетиленовий пакет, в якому знаходились наркотичні засоби, обіг яких обмежено канабіс до лівої кишені курточки, таким чином незаконно, умисно придбав та почав зберігати при собі.

19 січня 2025 року о 13 годині 45 хвилин до ОСОБА_3 , який палив цигарки на зупинці громадського транспорту неподалік будинку № 34 по вул. Центральна в с. Мала Калинівка Дніпровського району Дніпропетровської області, підійшли співробітники поліції та повідомили, що на нього буде складено адміністративний протокол за паління у громадських місцях. На запитання чи є у нього при собі заборонені речі, ОСОБА_3 повідомив, що у його лівій кишені курточки знаходиться поліетиленовий пакет, в якому перебувають наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

Під час огляду місця події 19 січня 2025 року в період часу з 15 годин 44 хвилин до 15 годин 54 хвилини у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено пакет чорного кольору, в якому знаходилось: речовина рослинного походження масою 574,95 г, яку ОСОБА_3 умисно незаконно придбав та зберігав при собі у лівій кишені курточки, з метою особистого вживання без мети збуту, а маса канабісу відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 є великим розміром.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та надав показання згідно яких він займається збиранням трав, які він самостійно заварює та вживає в якості лікувального чаю. У зв`язку з наявністю захворювання ХОЗЛ він також збирає на балці лист коноплі, які теж заварює як чай, а 19 січня 2025 року він у парку поблизу будинку № 31 по вул. Центральна в с. Мала Калинівка Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області знайшов чорний пакет з травою. Оскільки він збирає трави, то упізнав за зовнішніми ознаками коноплю. Вказаний пакет видав працівникам поліції. Свою вину визнав, але не погоджувався з масою канабісу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, крім його показань також підтверджується протоколом огляду місця події від 19 січня 2025 року з фото таблицею до нього. Вказаним проколом зафіксовано як ОСОБА_3 видає працівникам поліції пакет чорного кольору, в якому знаходилась речовина рослинного походження. Вказаний пакет було вилучено та запаковано до спец пакету № PSP 4238190.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується Висновком експерта № СЕ-19/113-25/578-НЗПРАП від 22 січня 2025р року, згідно якого речовина, надана на експертизу є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, а маса канабісу у перерахунку на суху речовину складає 574,95 г.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі інші обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття. Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставин, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання не зазначені.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, перебуває в реєстрі наркологічних хворих та не перебуває в реєстрі психіатрично-хворих, за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Статтею 52 КПК України передбачено, що обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, зокрема щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад. Участь захисника у таких випадках є обов`язковою та забезпечується з моменту встановлення вищенаведених обставин.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 49 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Суд вважає, що в даній справі перебування ОСОБА_3 реєстрі наркологічних хворих без зазначення діагнозу, а також з урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, а саме те, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження та у суду відсутні будь-які сумніви у обмеженості реалізовувати свої права з боку обвинуваченого, тому підстави для залучення захисника відсутні. Вказана позиція суду узгоджується з позицією ВС, яка викладена в постанові від 24 квітня 2023 року по справі № 487/5207/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, оскільки він раніше не судимий, свою вину визнав. Тому суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі можна призначити з наближенням до нижчої межі даного виду покарання, про що також просив прокурор. Призначення покарання у виді штрафу суд вважає не доцільним, з огляду на те, що обвинувачуй не працює, а тому не має можливості сплатити штраф.

Також суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, оскільки він свою вину визнав, про що також просив прокурор.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів та визначення місця зберігання від 19 січня 2025 року, DVD диск з фрагментом відео запису було визнано речовим доказом, який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів та визначення місця зберігання від 21 січня 2025 року, DVD диск з фрагментом відео запису було визнано речовим доказом, який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Суд вважає, що вказані диски слід залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Згідно постанови про приєднання речей до кримінального провадження як речових доказів та визначення місця зберігання від 19 січня 2025 року подрібнену речовину, зовні схожу на наркотичну, яку було поміщено та упаковано до спец пакету № PSP 4238190, було визнано речовим доказом, яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1.

Також постановою про приєднання речей до кримінального провадження як речових доказів та визначення місця зберігання від 23 січня 2025 року наркотичний засіб канабіс масою 574,95 г в пакувальному пакеті Експертної служби МВС № 5909842, з підписом експерта було визнано речовим доказом, яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1. Суд вважає, що такий речовий доказ слід знищити, оскільки вказана речовина є вилученою з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті зазначено, що витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню склали 1 591 гривня 80 копійок. Вказані витрати підтверджуються Довідкою про витрати на проведення експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речовий доказ: два DVD диски з фрагментом відео запису залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження; подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору масою 574,95 г, яка здана на зберігання до камери речових доказів ВП № 1 згідно квитанції № 000691 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1