ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1100/23
Провадження № 1-кп/210/131/25
У Х В А Л А

іменем України

16 січня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 від 14.02.2023 року.

До початку судового засідання прокурор звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що 27.02.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 27.04.2023 року. В подальшому запобіжний захід не продовжено у зв`язку з неявкою обвинуваченої до суду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, відповідно до якого 07 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство». Даним Законом було внесено зміни до низки статей Кримінального кодексу України, а також посилено покарання передбачене статтею 185 (крадіжка), даний злочин доповнився кваліфікуючою ознакою - скоєння в умовах воєнного стану, тому діями ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор вважає встановленою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

1) переховуватись від суду.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику переховуватися від суду обвинуваченою ОСОБА_4 , є те, що остання вчинила кримінальне правопорушення в сфері проти власності, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що збільшує ризик втечі настільки. Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 неодноразово не з`являлась до суду та відносно неї виносились ухвали про привід, останній раз 27 серпня 2024 року.

2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, слід враховувати, що особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

3) ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується характером вчиненого злочину.

Зазначає, що застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава не забезпечить належне виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків та не здатні запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому, та просила його задовольнити.

Обвинувачена в судовому засіданні заперечувала щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник, також, заперечував щодо обрання запобіжного заходу, та просив обрати нічний домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для вирішення даного клопотання прийшов до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд вважає встановленими та доведеними прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченою переховуватися від суду; впливати на свідків, потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що само по собі містить ризики того, що обвинувачена може переховуватися від або суду з метою ухилення від відбуття такого значного покарання у випадку, якщо воно буде призначено; під час судового розгляду обвинувачена ухилялась від явки до суду, у зв`язку з чим їй неодноразово оголошувався привід; наразі залишаються не допитаними свідки та з метою уникнення покарання, обвинувачена може здійснювати на них вплив; раніше судима; офіційно не працює, а отже і не має джерел для існування, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; не має міцних соціальних зв`язків; неповнолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/T124651.html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава не забезпечить належне виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків та не здатні запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, слід дійти висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16.03.2025 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або реєстрації;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_1 цілодобово.

З метою перевірки та контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на працівників Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останньої.

Строк дії ухвали 2 місяці, тобто до 16.03.2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20 січня 2025 року о 15:15 годині.

Суддя: ОСОБА_1