КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7045/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргамизахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №001317 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено до 19.11.2024 строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали визначено до 19.11.2024.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, з доповненнями підозрюваного ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт і забороною залишати житло в нічний період доби. Встановити підозрюваному ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому ОСОБА_7 зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з учасниками кримінального провадження;

- не відвідувати певні місця.

Захисник ОСОБА_6 на обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя фактично надав оцінку достатності та належності матеріалів доданих до клопотання та встановив наявність в діях підозрюваного склад злочину.

Таким чином, слідчий суддя вийшов за межі предмету розгляду клопотання та порушив такі загальні засади кримінального провадження, як змагальність і диспозитивність, оскільки встановив ряд обставин, які відсутні в матеріалах даного кримінального провадження та не підтвердженні в судовому засіданні.

Апелянт зауважує на тому, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не надано оцінки жодному з долучених до клопотання доказів а ні окремо, а ні у їх сукупності, та не спростовано доводи сторони захисту щодо підтвердження ними конкретних обставин провадження відповідно до повідомлення про підозру та її необґрунтованість.

Крім того, у клопотанні не наведено жодних доводів та не наведено доказів, які з достатньою вірогідністю вказують, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме ризикам вказаним у клопотанні, не наведені підстави щодо неможливості визначення розміру застави.

На переконання апелянта, у кримінальному провадженні відсутні будь-які відомості, що можуть свідчити про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 на обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями зазначає, що 19.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте станом на 16.10.2024 повний текст судового рішення підозрюваний не отримав, а апеляційний розгляд його апеляційної скарги не відбувся.

За таких обставин слідчий суддя свавільно, умисно позбавив ОСОБА_7 апеляційного оскарження свого рішення та виніс нове завідомо не правосудне судове рішення від 15.10.2024, оскільки ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2024, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не набрала законної сили, а тому не може бути використана як підстава для будь-яких подальших процесуальних дій та рішень.

Апелянт зауважує увагу суду на тому, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідча суддя перебивала підозрюваного та не надала можливості останньому заявити в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Крім того, ОСОБА_7 11.10.2024 в приміщенні ГСУ НПУ усно та письмово заявив про відмову у проведенні слідчих дій із слідчим ОСОБА_10 .

03.10.2024 ОСОБА_7 відправив заяву про відвід слідчому ОСОБА_10 слідчому судді Печерського районного суду м. Києва.

За таких обставин, апелянт вважає, що слідчий ОСОБА_10 , до розгляду заяви про відвід слідчим суддею та прийняття відповідного судового рішення, не має ніяких повноважень приймати, проводити будь-які процесуальні дії за участю підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Проте, слідчий ОСОБА_10 незаконно провів слідчі дії, а саме намагався вручити ОСОБА_7 клопотання про продовження досудового слідства від 02.10.2024 та клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Відтак, апелянт вважає, що слідчий суддя не мав права та повноважень проводити розгляд справи та приймати судове рішення без судового розгляду клопотання слідчого ОСОБА_10 , про продовження досудового слідства до трьох місяців.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, при цьому підозрюваний долучив доповнення до поданої апеляційної скарги, які також підтримав у повному обсязі, вислухавши доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями, не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001317, у якому 19.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 17.10.2024.

14.10.2024 старший слідчий в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою продовження строку тримання під вартою слідчий зазначив забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, а також інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність заявлених ризиків, які не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

15.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено до 19.11.2024 строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваному ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання на основі наданих органами досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду всупереч твердженням апелянтів, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, а також інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про те, що слідчий суддя фактично надав оцінку достатності та належності матеріалів доданих до клопотання та встановив наявність в діях підозрюваного склад злочину, а тому вийшов за межі предмету розгляду клопотання та порушив такі загальні засади кримінального провадження, як змагальність і диспозитивність, оскільки встановив ряд обставин, які відсутні в матеріалах даного кримінального провадження та не підтвердженні в судовому засіданні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Разом з цим, слід зауважити, що з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначив, що обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, з матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину. А тому, колегія суддів не вважає, що слідчим суддею порушено межі предмету розгляду клопотання, оскільки слідчим суддею встановлено саме наявність обґрунтованої підозри, а не наявність беззаперечної вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Крім того, колегія суддів не погоджується із твердженнями апелянта, що слідчий суддя виніс завідомо не правосудне судове рішення від 15.10.2024, оскільки ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2024, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не набрала законної сили, а тому не може бути використана як підстава для будь-яких подальших процесуальних дій та рішень.

Так, ч. 1 ст. 400 КПК України передбачено, що подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третійцієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відтак, як вбачається із наданих матеріалів кримінального провадження слідчим дотримано вимог при подачі клопотання про продовження строку запобіжного заходу, а тому у слідчого судді були відсутні підстави для відмови у задоволенні вказаного клопотання.

А отже, оскаржуване рішення постановлено в межах встановлених строків та процесуальних норм, незважаючи на не набрання попередньою ухвалою законної сили, так як подальше тримання підозрюваного під вартою без належного рішення буде незаконним.

Щодо твердження апелянта, що слідча суддя не надала можливості останньому заявити в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів зауважує на тому, що ст. 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Проте, із матеріалів провадження не вбачається, що підозрюваним було подане відповідне клопотання, з дотриманням вимог ст. 201 КПК України, та ознайомлення прокурора із ним не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали й твердження апелянта, що слідчий ОСОБА_10 , до розгляду заяви про відвід слідчим суддею та прийняття відповідного судового рішення, не має ніяких повноважень приймати, проводити будь-які процесуальні дії за участю підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Так, ст. 83 КПК України передбачено, що уразі задоволення відводу слідчого, дізнавача, прокурора в кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені відповідно інший слідчий - керівником органу досудового розслідування, інший дізнавач - керівником органу дізнання або інший прокурор - керівником органу прокуратури.

Однак із матеріалів провадження, а також апеляційної скарги підозрюваного, не вбачається, що слідчим суддею було вирішено питання відводу слідчого ОСОБА_10 , а керівником органу досудового розслідування призначено іншого слідчого, що відповідно не позбавляє слідчого права та обов`язку приймати, проводити будь-які процесуальні дії за участю підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 19.11.2024.

Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою не спростовують.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги, з доповненнями сторони захисту з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4