Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/175/25
Провадження № 1-в/553/37/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_6 , здійснюючи захист ОСОБА_5 , через систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави із клопотанням про застосування до засудженого умовно дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України.

Заявлене клопотання вмотивовано захисником тим, що ОСОБА_5 є засудженим 11.03.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі та наразі відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

За час перебування у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» м. Черкаси засуджений характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. З 04.05.2019 міру покарання відбував в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)», за час відбування покарання характеризувався посередньо, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав три заохочення. З 28.10.2020 відбуває покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», за час відбування покарання характеризується добре, отримав чотири заохочення, працевлаштований, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує, їхні законні вимоги, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно ст. 81 КК України за відбуттям двох третин призначеного строку покарання не раніше 26.07.2023.

За посиланням захисника ОСОБА_5 відповідає критеріям чинного законодавства, відповідно до якого до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки відбув необхідну частину покарання. Крім того, засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Під час відбування покарання засуджений показав себе з позитивного боку. У скоєному злочині засуджений щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі, має місце для проживання та намір після звільнення чесно працювати та вести законослухняний спосіб життя.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 внесене клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Прохав звільнити засудженого умовно-достроково та врахувати невеликий строк, який залишився засудженому до відбуття.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю. Пояснив, що має позитивні характеристики, тому, на його думку, цілком заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 в суді проти задоволення клопотання заперечив, наголошуючи на тому, що засуджений наразі має стягнення, які не зняті і не погашені.

Прокурор прохав відмовити в застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення. Зазначив, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали та особову справу засудженого, суд зазначає про наступне.

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2019 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Строк покарання обраховано з 11.03.2019, у строк покарання зараховано строк тримання під вартою з 26.11.2018 по 11.03.2019.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2019 набрав законної сили 11.04.2019.

За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.12.2023, яка набрала чинності 12.12.2023, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення було відмовлено.

Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.09.2024 заяву захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 повернуто заявнику.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для застосування такого звільнення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 28.10.2020, початок строку відбування покарання відраховано з 11.03.2019, кінець строку покарання 26.11.2025, попередньо утримувався у Черкаському слідчому ізоляторі з 29.11.2018, та ДУ «Черкаська виправна колонія (№61)» з 04.05.2019.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , останній за період перебування у Черкаському слідчому ізоляторі характеризувався задовільно, стягнень і заохочень не мав. За час відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» характеризувався посередньо, за порушення вимог режиму один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав три заохочення.

З 28.10.2020 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)». Характеризується задовільно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 13 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО, два стягнення наразі не погашені і не зняті. Засуджений намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, за що 7 разів заохочувався.

Згідно із наданою характеристикою, ОСОБА_5 рішеннями дисциплінарної комісії від 30.09.2019, 23.01.2020, 10.07.2020, 15.11.2021, 15.02.2022, 17.05.2022, 15.08.2022 був заохочений у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, а також у виді зняття раніше накладеного стягнення. Також за час відбування покарання рішеннями дисциплінарної комісії засуджений 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 21.02.2020 у виді попередження за порушення форми одягу, 05.04.2021 у виді догани за порушення форми одягу, 07.11.2021 у виді догани за завішування спального місця, 21.11.2022 у виді догани за відмову виконувати обов`язки чергового, 14.12.2022 у виді догани за невихід до їдальні, 19.12.2022 у виді догани за порушення дисципліни строю, 23.01.2023 - у виді догани за відмову виконувати обов`язки чергового; 04.08.2023 - у виді догани за порушення форми одягу, 18.08.2023 у виді попередження за порушення дисципліни строю, 23.08.2023 виді догани за паління у не відведеному місці, 13.10.2023 виді догани за невихід у їдальню, 08.01.2024 у виді ДІЗО 10 діб за відмову виконувати обов`язки чергового, 18.09.2024 виді догани за паління у не відведеному місці, 27.09.2024 у виді догани за запізнення на поіменну перевірку. Наразі стягнення від 18.09.2024 та 27.09.2024 є не погашеними.

Згідно з оцінкою ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик визначено як середній. Також як середній оцінений ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

Рішеннями комісії виправної колонії від 01.04.2021 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 строку покарання, засудженому відмовлено.

Рішенням комісії виправної колонії від 01.06.2022 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст. 82 КК України відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення не раніше 26.07.2023. Рішенням комісії виправної колонії від 01.08.2023 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення було відмовлено як особі, яка не довела своє виправлення.

Згідно з довідками про заробітну плату, засудженому ОСОБА_5 нараховувалась заробітна плата за фактично відпрацьовані місяці роботи за травень-грудень 2021 року, січень-вересень 2022 року, лютий-червень 2023 року.

Відомостей про працевлаштування засудженого за період після червня 2023 року матеріали особової справи не містять.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд вказує, що згідно з положеннями ст.81 КК України, засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

При цьому основним і вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

В основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку та ставлення до праці за увесь період відбування покарання.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте застосування положень ст.81 КК України не є виправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігались позитивні тенденції та останній мав заохочення, залучався до праці, однак поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не була стабільною та послідовною, про що свідчить його характеристики, згідно з якими адміністрацією установи було визнано недоцільним застосування пільги в порядку ст.ст.100,101 КВК України, ст.82 КК України та застосування умовно-дострокового звільнення. При цьому, засуджений не був працевлаштований протягом усього строку відбування покарання, відомостей про залучення його до робіт на безоплатній основі, матеріали особової справи також не містять. Окрім того, на момент судового розгляду засуджений має два не погашених і не знятих стягнення.

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про відсутність об`єктивного виправлення засудженого та відомостей про його особу, ставлення до вчиненого злочину, праці та додержання вимог режиму, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, з огляду на що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1