УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 638/12524/1524

провадження № 51- 557 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 - представника потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_6 ,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вищезазначеного судового рішення стосовно засудженого ОСОБА_6 у касаційному порядку та одночасно просить поновити йому строк на касаційне оскарження. В обгрунтування свого клопотання вказує, що у судовому засіданні суду апеляційної інстанції було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення а повний текст ухвали від

05 листопада 2024 року він отримав на електронну пошту 11 листопада 2024 року, тому пропустив строк на касаційне оскарження з поважних причин.

Дослідивши доводи клопотання, наявну копію оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання адвоката про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Також Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать

від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскаржувана ухвала Полтавського апеляційного суду була постановлена

05 листопада 2024 року та з її змісту вбачається, що адвокат ОСОБА_4 був присутнім в судовому засіданні апеляційного суду, а відтак, тримісячний строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення для нього необхідно обчислювати саме з наступного дня після проголошення апеляційним судом оскаржуваного рішення (навіть якщо була проголошена лише його резолютивна частина), адже виключення з цього правила передбачене лише для засудженого, який тримається під вартою.

Тому доводи адвоката про те, що отримання ним повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду 11 листопада 2024 року є підставою для поновлення йому строку на касаційне оскарження, не ґрунтуються на вимогах закону.

У цьому випадку строк на касаційне оскарження для представника потерпілої обчислюється за загальним правилом, й останнім днем цього строку, з урахуванням положень ч. 5 ст. 115 КПК, було 06 лютого 2025 року.

Проте, з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження

та касаційною скаргою адвокат ОСОБА_4 звернувся через систему «Електронний суд» 11 лютого 2025 року, тобто, з пропуском строку касаційного оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку касаційного оскарження, ОСОБА_4 зазначив, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали апеляційного суду була проголошена 05 листопада 2024 року, а її повний текст

надійшов захиснику на електронну пошту 11 листопада 2024 року.

Зазначені адвокатом причини пропуску строку на касаційне оскарження вказаної вище ухвали апеляційного суду колегія суддів не може визнати поважними, адже її повний текст, як зазначає сам ОСОБА_4 , був отриманий ним фактично через п`ять днів після проголошення апеляційним судом вступної та резолютивної частини цієї ухвали.

Отже, представник потерпілої не був позбавлений можливості протягом встановленого законом тримісячного строку на касаційне оскарження подати касаційну скаргу.

Поважних причин, які б перешкоджали адвокату ОСОБА_4 оскаржити ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року

у передбачений законом строк, у клопотанні не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав

для поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції

за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 - представника потерпілої ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а його касаційну скаргу на вказане судове рішення - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3