Справа № 751/4708/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/926/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання Новозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_6 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужового майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Таке рішення суд мотивував тим, що після внесення змін законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення діяння, вчинене ОСОБА_6 перестало буди кримінально караним, положення даного закону, як такі, що скасовують кримінальну протиправність діяння, мають зворотну дію в часті, тобто поширюються на засудженого ОСОБА_6 , який вчинив відповідне діяння до набрання таким законом чинності. Також, ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Не погоджуючись із рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Новозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_6 , звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням законом караності. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нове кримінальне правопорушення. Вказує, що судом не визначено подальше виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_6 в частині відбування ним покарання, призначеного за ч. 4 ст. 186 КК України, караність якого на сьогоднішній день законом не усунута. Крім того з вироку від 15.02.2023 року не виключено ч. 1 ст. 70 КК України, якою за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинуто покарання за ч. 4 ст. 185 КК України покаранням, призначеним за ч. 4 ст. 186 КК України.

Від прокурора до початку судового засідання надійшла заява, у якій він просить провести судовий розгляд за його відсутності у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Водночас, колегія суддів враховує положення ч.2 ст.404 КК України, згідно яких суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

09.08.2024 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зокрема, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі; за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нове кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України було визнано винним у вчиненні крадіжки 08.09.2022 року на суму 1507 гривень.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Так, згідно нової редакції ст. 51 КУпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2022 році становило 2481 грн.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 року становив 2481 грн, тоді як розмір таємно викраденого обвинуваченим майна становить 1507 грн, що на даний час може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, положення ч. 2 ст. 74 КК України, якою передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року стосовно за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України як особи, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Колегія суддів звертає увагу, що, суд першої інстанції, звільняючи від покарання засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України, яке перестало бути кримінально караними діянням, не сформулював в ухвалі, яким чином повинно виконуватися покарання призначене за ч. 4 ст. 186 КК України, караність якого на сьогоднішній день законом не усунута, що викликає справедливу критику з боку прокурора, хоча це не є способом приведення вироку у відповідність до діючого законодавства, а логічним завершенням постановленого судом рішення при звільненні засудженої особи від кримінальної відповідальності за окремою статтею, що не тягне звільнення від кримінальної відповідальності в цілому.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, що вирішуючи питання про приведення вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_6 відповідність до чинного законодавства, суд першої інстанції звільняючи засудженого від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України не врахував, що остаточне покарання ОСОБА_6 також було призначено на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, в тому числі і кримінального правопорушення караність якого законом усунута.

З наведених підстав колегія суддів приходить до переконання, що із вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року слід виключити посилання на призначення ОСОБА_6 покарання з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки застосування цих норм, у даному випадку, буде суперечити вимогам КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання засудженого відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку суду у відповідність до чинного законодавства скасувати.

Задовольнити клопотання Новозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_6 .

Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням законом караності.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нове кримінальне правопорушення.

Виключити з вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.02.2023 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4