Справа № 296/2139/25
УХВАЛА
Іменем України
(повний текст)
28 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Троянів, Житомирського р-ну, Житомирської обл., громадянки України, з середньою спеціальною освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024, -
встановив:
Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, у кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.21 ст.307, ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_6 зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000373 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.21 ст.307, ч.4 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше липня 2024 року ОСОБА_4 вступила у попередню змову із ОСОБА_8 , з метою незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин.

Так, ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше 09.07.2024 незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, тим самим розпочав зберігати психотропну речовину. Надалі, ОСОБА_8 передав її особисто ОСОБА_4 яка незаконно зберігала її з метою подальшого збуту. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на збут психотропної речовини, ОСОБА_4 , 10.07.2024 домовилась про збут ОСОБА_9 психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетамін, за погодженою із ОСОБА_8 вартістю 3000 гривень. 10.07.2024 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , незаконно збула ОСОБА_9 психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, масою у перерахунку на загальну масу представленої речовини не менше 1,4412 г, отримавши при цьому від ОСОБА_9 готівкові кошти в загальній сумі 3000 гривень.

25.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально - правового та цивільно - правового характеру, вона може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- ОСОБА_4 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, може вчиняти спроби спілкуватися з іншими особами, ймовірно причетними до злочинної діяльності, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, і попереджати останніх про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);

- ОСОБА_4 не має офіційного заробітку, що може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень є способом отримання джерел доходів для прожиття (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити. Наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання. Зазначила, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, відсутні. Просила врахувати, що підозрювана доглядає за бабусею. Просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у випадку, якщо суд вирішить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то визначити розмір застави 60 000 грн.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо вчинила кримінальне правопорушення, передбачено ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування; вимогою; довідкою №; постановами про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 13.05.2024, 25.02.2025; повідомленням про підозру від 25.02.2025; протоколами огляду та вручення грошових коштів від 10.07.2024, 18.11.2024; протоколами огляду місця події від 10.07.2024, 18.11.2024; протоколами допиту свідка від 10.07.2024, 18.11.2024; висновками експерта від 07.08.2024, 28.01.2025; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 11.07.2024, 19.11.2024; протоколами за результатами проведення візуального спостереження за особою у публічно доступних місцях від 16.07.2024, 20.11.2024; протоколом про результати здійснення НСРД від 16.07.2024, 20.08.2024, 20.12.2024, 03.12.2024; супровідними листами від 15.01.2025, 28.01.2025; постановою про призначення та доручення проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 30.12.2024.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке їй загрожує.

Так, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (ч.2 ст.307 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя також зазначає про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваної, що свідчить про реальний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також існує ризик, що ОСОБА_4 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.
Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваної ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні, коло яких ще визначає орган досудового розслідування, та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Також існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_4 не працює. Наведене може свідчити про отримання нею незаконних джерел доходів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваної, яка не має міцних соціальних зв`язків, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, на теперішній час не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слід задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 квітня 2025 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 , обставини кримінального провадження, тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 242 240,00 грн, яка є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків в межах кримінального провадження №0000373 від 09.05.2024.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

постановив:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 квітня 2025 року включно.
Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.
Застава може бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м.Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».
Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.
У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрювану наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, та до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі с.Троянів, Житомирського р-ну, Житомирської обл., без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024, коло яких визначає орган досудового розслідування, з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до СУ ГУНП в Житомирській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії ухвали, а також обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, - встановити до 25.04.2025 включно.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрювану обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СУ ГУНП в Житомирській області, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Повний текст ухвали складено 05 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1