Справа № 203/541/25
Провадження № 1-кс/0203/544/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 січня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 22 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання, складене слідчим, погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0000848, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України автомобіля марки «ЗІЛ», номер шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , що належить військовій частині НОМЕР_3 , в обґрунтування якого прокурор зазначає, що арешт майна на вказаний автомобіль є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, адже автомобіль є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберіг на собі його сліди вчинення та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Крім цього, вказаний автомобіль необхідний для проведення судової авто-товарознавчої експертизи та трасологічних досліджень експертом в ході подальшого проведення досудового розслідування.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, що за ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Представник власника майна військової частини НОМЕР_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду командир батальйону з тилу військової частини НОМЕР_3 молодший лейтенант ОСОБА_5 надіслав заяву про розгляд клопотання за відсутності представника військової частини НОМЕР_3 , в якій також зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на автомобіль «ЗІЛ» з номерним знаком НОМЕР_2 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 22 січня 2025 року приблизно о 12:10 год. водій ОСОБА_6 , 1968 року народження, військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні солдата, який перебуває на посаді водія заправника, керуючи автомобілем «ЗІЛ», рухаючись по вул. Гагаріна в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, не виконав вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу», виїхав на перехрестя з вул. Шевченко, де допустив зіткнення з автомобілем «Iveco» під керуванням водія ОСОБА_7 , 1995 року народження, військовослужбовця Збройних Сил України військової частини НОМЕР_4 , у військовому званні солдата, який перебуває на посаді водія, і який рухався по вул. Шевченко в с. Богданівка у напрямку с. Нова Дача. Внаслідок ДТП водії отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється.

22 січня 2025 в ході огляду місця ДТП вилучено автомобілі «ЗІЛ» зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , що належить військовій частині НОМЕР_3 та автомобіль «Iveco» М752 жовтого кольору з номерним знаком НОМЕР_5 , що належить військовій частині НОМЕР_6 .

Згідно акту № 641/24 технічного стану спеціальне автошасі ЗІЛ-131 (АЦ-4-131) військовий номер НОМЕР_2 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 , автомобіль «ЗІЛ» номер шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 належить військовій частині військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилученого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 22 січня 2025 року автомобіля, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім цього, зважаючи на те, що слідчим об`єктивно підтверджено необхідність у застосуванні заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає за доцільне заборонити відчуження, розпорядження та/або користування автомобілем марки «ЗІЛ» номер шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , будь-яким особам у будь-який спосіб, окрім здійснення слідчих процесуальних дій, спрямованих на досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 22 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на вилучений 22 січня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, а саме:

- «ЗІЛ» номер шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , що на праві власності належить військовій частині НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1