Дата документу 19.03.2025Справа № 554/9148/19
Провадження № 1-кс/554/227/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження -,

В С Т А Н О В И В :

16.12.2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із скаргою, в якій прохав суд скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, від 24.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000768 від 31.05.2019.

В обґрунтування скарги вказував, що слідчими першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000768 від 31.05.2019 за ч. 2 ст. 347-4, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 347-1, ч. 3 ст. 279, ст. 348-1, ч. 2 ст. 367 КК України за заявами ОСОБА_4

24.04.2024 слідчим винесено постанову про закриття указаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 та абз. 12 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Копію постанови отримано лише 09.12.2024 на його повторне клопотання від 04.12.2024 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

За таких обставин вважає, що досудове розслідування проводилось з порушенням ст. 9 КПК України, а докази були оцінені слідчим з порушенням ст. 94 КПК України.

Вважає дану постанову слідчого про закриття кримінального провадження передчасною та незаконною, у зв`язку з неповним та упередженим дослідженням обставин кримінального провадження, обставини справи не були досліджені в повному обсязі, що суперечить нормам КПК України.

У судовому засіданні адвокат просив скаргу задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи. Надійшло кримінальне провадження №0000768 для огляду в нарадчій кімнаті.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що в слідчих слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань. розташованого у місті Полтаві, перебували матеріали досудового розслідування за № 0000768 від 31.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.347-4, ч.1 ст.255, ч.2 ст. 347-1, ч.3 ст. 279, ст. 348-1, ч.2 ст. 367 КК України.

Постановою від 25.11.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000768 від 31.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.347-4, ч.1 ст.255, ч.2 ст. 347-1, ч.3 ст. 279, ст. 348-1, ч.2 ст. 367 КК України закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях посадових осіб правоохоронних органів складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 347-4, ч.1 ст. 255, ч.2 ст. 347-1, ч.3 ст. 279, ст.. 348-1, ч.2 ст. 367 КК України.

Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події злочину.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов?язання припинити дію; 3) зобов?язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчим не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження а тому, доводи особи, яка подала скаргу в своїй переважній більшості є обгрунтованими .

Давши цим та іншим вказаним вище доказам оцінку в їх сукупності та взаємозв?язку, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин, не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення а також враховуючи те, що існує ряд не з?ясованих обставин для всебічного, повного та об?єктивного дослідження всіх фактів по кримінальному провадженню, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 214, ст.ст. 303-308 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , кримінальне провадження № 0000768 від 31.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.347-4, ч.1 ст.255, ч.2 ст. 347-1, ч.3 ст. 279, ст. 348-1, ч.2 ст. 367 КК України, винесену 24.04.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1