№ провадження 1-кп/646/1357/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001969 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочубеївка,

Чутівського району, Полтавської області, громадянина України, неодруженого, освіта

вища, солдат за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України

судимості не має, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Конотоп,

Сумської області, громадянина України, вдовця, освіта середня спеціальна, не працює,

в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , проживає за адресою:

АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоїли кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, 25.07.2024 р. у вечірній час, більш точного часу встановити не виявилось можливими, після самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували на території автотранспортного підприємства за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 під час спільного вживання алкогольних напоїв відбувся конфлікт із військовослужбовцем по мобілізації - стрільцем 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 рядовим ОСОБА_7 через малозначний привід на ґрунті особистих неприязних відносин. Внаслідок конфлікту у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 шляхом завдання ударів руками і ногами по голові і тулубу останнього. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 25.07.2024 р. у вечірній час, більш точного часу встановити не виявилось можливими, перебуваючи в кімнаті одноповерхової будівлі на території автотранспортного підприємства за зазначеною адресою: наніс щонайменше 9 ударів кулаками в обличчя, по голові і тулубу в район грудної клітини ОСОБА_7 , який в момент нанесення ударів знаходився на підлозі, також ОСОБА_5 наніс коліном один удар в голову ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_7 вдарився головою об стіну. ОСОБА_5 , зрозумівши, що потерпілий ОСОБА_7 не може рухатись внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, залишив місце скоєння кримінального правопорушення і пішов спати на вулиці на подвір`ї автотранспортного підприємства. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, виниклих від неодноразової дії тупих твердих предметів, вночі з 25.07.2024 на 26.07.2024 потерпілий ОСОБА_7 помер за місцем отримання тілесних ушкоджень від лінійного перелому луски потиличної кістки справа, крововиливу у тканини голови і грудної клітини, перелому 9-11 ребер зліва з ушкодженнями пристінкової плеври. За ступенем тяжкості перелом потиличної кістки носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, за ступенем тяжкості перелом ребер, як відокремлено так і в сукупності носить ознаки середнього тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між тілесними ушкодженнями, нанесеними ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , та настанням смерті останнього наявний прямий причинно - наслідковий зв`язок.

Після того, як ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, шо спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , вночі з 25.07.2024 на 26.07.2024, не бажаючи бути викритим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 , якому достовірно відомо про вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , вжити заходів до приховування тяжкого злочину шляхом приховання трупу потерпілого ОСОБА_7 , на що ОСОБА_6 добровільно погодився. Далі ОСОБА_6 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , не будучи членом сім`ї чи близьким родичем останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, заздалегідь не обіцяно, за проханням ОСОБА_5 та з метою приховання тяжкого злочину, спільно з останнім переніс тіло ОСОБА_7 з одноповерхової будівлі на подвір`я автотранспортного підприємства за адресою: АДРЕСА_3 . Потім ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 з метою переміщення трупу потерпілого у безлюдне місце взяли тачку, поклали на неї труп ОСОБА_7 та перевезли його на незаконне стихійне сміттєзвалище неподалік автотранспортного підприємства за вищезазначеною адресою, де скинули труп із тачки та залишили на сміттєзвалищі.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 25.07.2024 р. в вечірній час перебував на території автотранспортного підприємства за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Цукрозаводська, 1-а, де під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин він завдав останньому по тулубу 9 ударів руками та ногами, після чого ліг спати, а зранку дізнався про смерть потерпілого. Разом з ОСОБА_6 винесли тіло потерпілого на смітник. У скоєному щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 25.07.2024 р. він на території автотранспортного підприємства за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Цукрозаводська, 1-а в вечірній час розпивав спиртні напої з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Коли він пішов спати, останні ще продовжували вживати спиртні напої. Зранку дізнався про смерть потерпілого. Разом з ОСОБА_5 винесли тіло потерпілого ОСОБА_7 на смітник. У скоєному щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також осіб винних.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , належить до категорії тяжкого злочину. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , належить до категорії нетяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують, покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд у справі не вбачає.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є військовослужбовцями, неодружені, не перебувають на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, в силу ст. 89 КК України судимості не мають.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 729 від 21.10.2024 р. ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки на виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо лише в ізоляції його від суспільства, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 396 КК України у вигляді обмеження волі, при цьому виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислювати з 16.08.2024 р.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 р. на металеву тачку, яку повернути ТОВ «Стоянов», на фрагмент тканини білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент тканини біло-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, ганчірку для миття підлоги, які знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1