Справа № 694/528/25
провадження № 1-кс/694/239/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про арешт майна)

26.03.2025 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання начальника Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000267 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

Начальник Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просить накласти арешт на вилучене 18.02.2025 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме кофту зеленого кольору із плямами бурого кольору та визначити місцем її зберігання кімнату зберігання Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаської області, за адресою: вулиця Благовісна, 50, м.Звенигородка Черкаської області.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів вбачається, що СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000267 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 18.02.2025 о 16 год. біля домоволодіння АДРЕСА_1 , невідома особа умисно нанесла тілесні ушкодження інспектору СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання ним службових обов`язків та реалізації повноважень поліції, передбачених ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу у форменому одязі, який виконує свої службові обов`язки.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 18 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

18.02.2025, в період часу з 19 год. 30 хв. до 20 год. 14 хв., під час затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено одягнуту на ньому кофту зеленого кольору із плямами бурого кольору, що свідчить про належність вказаного одягу останньому, яку постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 19.02.2025 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Враховуючи той факт, що вилучений предмет кофта зеленого кольору із плямами бурого кольору є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і важливу інформацію, належить підозрюваному та під час досудового розслідування необхідно провести судові експертизи із залученням речових доказів у стані, які вони мали на момент вчинення злочину, а також слідчі дії, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування, з метою забезпечення його збереження і запобігання можливості пошкодження, псування, знищення та відчуження на вказаний речовий доказ повинен бути накладений арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи

Звенигородська окружна прокуратура повідомлялась належним чином. Причини неявки прокурора суду не відомі.

Володілець майна ОСОБА_4 також не з`явився на розгляд клопотання.Про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. За матеріалами справи перебуває під цілодобовим домашнім арештом за місцем проживання.

Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку 19.02.2025 року направив до слідчого судді клопотання про арешт майна. Ухвалою слідчого судді від 24.02.2025 клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, які було вчасно усунуто, а клопотання повторно направлене до суду. Отже, клопотання про арешт майна подано з дотриманням строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Стаття 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Звертаючись із клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, прокурор просить накласти арешт на особисті речі підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кофту зеленого кольору, яку було вилучено в нього під час затримання в порядку ст.208 КПК України.

Згідно з постановою слідчого від 19.02.2025 року вказана кофта зеленого кольору була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000267 від 18.02.2025 та передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя відповідно до вимог статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, настання таких наслідків можливе в разі, якщо таке майно перестане перебувати в розпорядженні сторони обвинувачення внаслідок його витребування власником.

Зі змісту матеріалів, долучених на обґрунтування доводів клопотання, вбачається, що на момент звернення до слідчого судді вони не містять доказів на підтвердження існування обставин, передбачених п. 3 ч.2 ст. 171 КПК України, що в свою чергу виключає як будь-яке обмеження права власності, так і настання наслідків, передбачених абз. 2 ч. 1 та ч. 11 ст. 170 КПК України, запобігання яким і є завданням застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна задля досягнення його мети.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що зважаючи на те, що арешт майна є одним із заходів забезпечення збереження речових доказів, направлених виключно на недопущення настання наслідків, передбачених абз. 2 ч. 1 та ч. 11 ст. 170 КПК України, тому не накладення арешту на майно не тягне за собою наслідків у вигляді визнання доказів недопустимими (постанова Верховного Суду від 27.09.2022 у справі №233/5393/20 (провадження №51-5495км21).

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідності накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з огляду на те, що не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя, керуючись положеннями ч.1 ст. 173 КПК України приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на особисті речі підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кофту зеленого кольору, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Звенигородського РВП.

Керуючись статтями 1-40, 94, 98, 100, 107, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання начальника Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000267 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1