Провадження № 1-в/359/656/2024
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення вищевказаного клопотання засудженого. Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання про звільнення від покарання, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Також, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року, і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09.08.2022 року.

Окрім цього, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, а також на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Зараховано йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 квітня 2022 року по 22 квітня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. При цьому, своїми протиправними діями, які полягали у таємному викрадені чужого майна, ОСОБА_4 спричинив майнової шкоди потерпілій стороні на загальну суму 3000 грн. 00 коп. (подія від 19.04.2022 р.). Вирок набрав законної сили 13.09.2022 року.

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)», оскільки вищевказаний вирок набрав законної сили 25 січня 2023 року.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. За змістом п. 169.1.1. ст. 169 ПК України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Окрім цього, відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року становив 2481,00 грн. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2022 році за нормами КК України, розмір матеріальної шкоди мав становити 2481, 00 грн.

При цьому, як вбачається зі змісту вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, 19.04.2022 року на загальну суму 3000,00 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка більша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2481 грн).

Отже, розмір таємно викраденого чужого майна згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння, тобто вчинене засудженим діяння відповідно до вимог Закону України№3886-ІХ є кримінально-караним на теперішній час, а тому клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1