Справа № 357/545/25
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000015 від 01.01.2025 року.

Клопотання вмотивоване тим, що 20 грудня 2024 року, близько 22:00 години, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , перебували поруч з магазином по вул. Михайла Сидорянського в м. Біла Церква Київської обл., де до останніх підійшов ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_5 на фоні раптово виниклих не приязних відносин виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , в ході реалізації якого ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, наніс останньому два удари кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок яких ОСОБА_7 втратив рівновагу на впав на асфальтне покриття. Далі, ОСОБА_8 відштовхнув ОСОБА_5 , після чого допоміг ОСОБА_7 підвестись та разом із останнім направився в напрямку вул. Південна, що в м. Біла Церква.

В подальшому, рухаючись на перехресті вул. Південна та вул. Михайла Сидорянського, що в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, що спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наздогнав його, повалив на асфальтне покриття, після чого наніс останньому не менше 4 ударів правою ногою в область обличчя та не менше 4 ударів ногами в область тулуба останнього. ОСОБА_8 перебуваючи поблизу ОСОБА_7 , допоміг останньому підвестись, після чого останні розпочали рух в напрямку своїх будинків, що розташовані по вул. Південна в м. Біла Церква.

Далі, рухаючись повз будинок №16 по вул. Південна в м. Біла Церква, ОСОБА_5 знову наздогнав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та схопивши останнього за верхній одяг, повалив ОСОБА_7 на асфальтне покриття.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, підійшов до ОСОБА_7 , коли той знаходився в положенні лежачи на правому боці на асфальтному покритті та умисно наніс один удар правою ногою в область лобу потерпілого.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому лобної кістки, кісток лицевого черепа справа, кісток носа, синців на повіках обох очей, садна на носі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

08.04.2025 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також, існуванням ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, з місця вчинення правопорушення зник, будь-якої допомоги потерпілому не надав, вказане дає підстави вважати, що останній може безперешкодно змінити своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування.

З метою ухилення від покарання ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків оскільки останньому відомі анкетні дані останніх, та він може шляхом умовляння, підкупу чи погрозами, примушуючи змінити свідчення, спотворити об`єктивну картину події, з метою уникнення відповідальності.

Також відносно ОСОБА_5 наявне кримінальне проваджнення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, однак останній належних висновків не зробив, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а тому існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилаючись на вказане, сторона обвинувачення вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважають за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливістю внесення застави. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що правопорушення, у якому він підозрюється вчиняв. У вчиненому розкаюється, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Хоче працювати, щоб відшкодувати завдані збитки. Зазначив, що раніше вчиняв злочини, однак справу було закрито за закінченням строків давності. Також на данимй час є кримінальне провадження, яке зупинене в звязку з його мобілізацією. Не заперечував, що самовільно залишив військову частину.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 підтримав позицію свого підзахисного. Просив обрати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засіданні, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

08.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 вручено 08.04.2025 року о 13 год. 30 хв., а захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_6 08.04.2025 року о 13 год. 35 хв.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме:

1. протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , котрий зазначив, що 20.12.2024 близько 22 години, останньому були нанесені тілесні ушкодження наглядно відомим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , котрий проживає на сусідній вулиці;

2. протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;

3. протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 20.12.2024 наглядно відомий чоловік на ім`я ОСОБА_10 , котрий проживає на сусідній вулиці, наніс тілесні ОСОБА_7 ;

4. протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого останній продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

5. протоколом огляду відеозапису, в ході якого було виявлено, як ОСОБА_5 наносить тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

6. висновком експерта №117/д;

7. висновком експерта №255/д;

8. висновком експерта №254/д;

9. висновком експерта №225/д;

10. висновком експерта №226/д.

11. протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , котра повідомила, що бачила, як 20.12.2024 невідомий чоловік наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об?єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об?єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об?єктивно зв?язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик впливу на потерпілого та свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходів. Крім того, згідно відомостей з військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 19.05.2024, вважається таким, що самовільно залишив частину з 19.05.2024.

Хоча ОСОБА_5 вважається таким, що раніше не судимий, однак з наданих суду матеріалів вбачається, що в Білоцерківському міськрайонному судді Київської області на розгляді знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. На даний час рішення не прийняте, судове провадження по розгляду вказаного обвинувального акту зупинено у звязку з мобілізацією обвинуваченого. Разом з тим, ОСОБА_5 на даний час службу не проходить, оскільки самовільно залишив військову частину. Крім того, інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрито за закінченням строків давності притягнення до відповідальності. Також, з наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення правопорушень. Останній також може впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення відповідальності, оскільки йому відомі анкетні дані свідків та потерпілого.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, впливу на свідків та потерпілого та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 перебуваючи на волі вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості впливу на свідків та потерпілого, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні ризики, на які посилається сторона обвинувачення, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вимоги, передбачені ст. 178 КПК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання про строк, на який необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати вимоги ч. 2 ст. 197 КПК України, та строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно обчислювати із часу фактичного затримання, а саме з 17 год. 40 хв. 08.04.2025 року, після проголошення ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, крім іншого, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із застосування насильства, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, який обчислювати з 17 год. 40 хв. 08.04.2025 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується о 17 год. 40 хв. 6 червня 2025 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_12