Справа №523/2733/25
Провадження №1-кс/523/873/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 7 років, раніше не судимого, який проходив військову службу на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти логістики військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат.

За змістом клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.369-2 ч.3 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 331 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом клопотання слідчого вбачається, що відповідно Наказу командира військової частини (по стройовій частині) за №156 від 31.05.2024 року солдата ОСОБА_5 було призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти логістики військової частини НОМЕР_1 , будучи обізнаним з вимогами нормативно-правових актів, проте в порушення вимог ст.ст.11,16 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 10.02.2025 року приблизно о 10:20 годині ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність своїх дій, висловив ОСОБА_7 , який перебував на посаді начальника електростанції №308 військової частини НОМЕР_1 за місцем розташування автопарку зазначеної військової частин, протиправну вимогу на надання йому неправомірної вигоди у розмірі 12 тис. доларів США за сприяння вирішення питання повного списання ОСОБА_7 з лав ЗСУ, пояснивши, що може супроводжувати поетапне проходження військово-лікарської комісії для призначення останньому другої групи інвалідності.

Надалі, 5.03.2025 року після зустрічі о 8:00 годині з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , вимушено погоджуючись на вимоги останнього, на виконання наданих ОСОБА_5 інструкцій та раніше обумовленої домовленості, прибув до контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_1 , де на раніше висунуту вимогу ОСОБА_5 передав черговому поліетиленовий пакет, в якому знаходився паперовий конверт білого кольору із надписом «УПР», в середині якого був прозорий файл зі 6000 доларів США, скріплених зеленою резинкою, після чого ОСОБА_7 відправив на мобільний телефон ОСОБА_5 у месенджері ВатсАпп фото паперового пакету та зателефонував останньому, повідомивши, що раніше висунуті йому вимоги щодо передачі неправомірної вигоди виконані. Після проведення першочергових слідчих дій ОСОБА_5 був затриманий правоохоронними органами.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України 12.02.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716.

6.03.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками, як одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Також встановлено, що ОСОБА_5 5.03.2025 року о 11:18 годині фактично був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 5.03.2025 року.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою заявника ОСОБА_7 , протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 12.02.2025р., протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 5.03.2025р., протоколами огляду та вручення грошових коштів від 4.03.2025р., протокол та іншими матеріалами у їх сукупності.

Старша слідча Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин, санкція статті якої передбачає позбавлення волі від 3 до 8 років з конфіскацією майна, на даний час органом досудового розслідування не встановлені деякі обставини кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та маючи доступ до зброї, знаходячись на волі, фактично має можливість шляхом залякування та погрозою застосування насильства вжити заходів щодо незаконно впливу на свідків та заявника, покази якого є визначальними у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може привести до неповноти досудового розслідування, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчої, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України, будучи військовослужбовцем проходив службу в ЗСУ, в умовах воєнного стану грубо порушив військову дисципліну, вчинив корупційне діяння у військовій сфері, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на погляд прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Щодо розміру застави зауважив, що у ОСОБА_5 наявне майно, раніше був особою-підприємцем, є власником, засновником ряду товариств.

Захисник ОСОБА_4 , підтримуючи позицію підзахисного, не погодився з клопотанням, виклавши свої заперечення письмово, зауваживши, що більшість доказової бази наявної підозри міститься в матеріалах НСРД, що не доказує кваліфікуючу ознаку частину третьої інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, як вимагання, в протоколі допиту заявника не вказано, що діями підзахисного була витребувана сума, вважаючи, що до кваліфікації дій особи повинна бути застосована частина друга, що є не тяжким злочином, саме тому захист наголошує про відсутність обґрунтованої підозри. Щодо ризиків, сторона обвинувачення свідомо допускає покладення обов`язків, ризик впливу на свідків можливо запобігти забороною спілкування зі свідками; твердження, що ОСОБА_5 буде уникати кримінальної відповідальності є голослівними, щодо ризику перешкоджання взагалі не зрозуміло, акцентуючи увагу суду, що особа пакет не отримала, тому може мати місце і не закінчений злочин, що є меншою санкцією статті, крім цього ОСОБА_5 має низку хвороб, міцні соціальні зв`язки, на утриманні дитину, мати - інваліда 2 групи, яка потребує догляду, підтверджуючи свої доводи документально. Стосовно розміру застави зазначив, що визначена сума застави є непомірною заздалегідь, що призводить до неможливості виконання і перетворюється на безальтернативне ув`язнення, що є порушенням Конвенції, надаючи суду відомості щодо суми доходів підзахисного, єдиним джерелом якого є отримання коштів з посади військовослужбовця, за викладених підстав просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зазначаючи, що він самостійно може приходити до органу досудового розслідування та суду, у разі прийняття рішення щодо альтернативного запобіжного заходу визначити суму заставу на рівні 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, підкреслюючи, що у виключному випадку розмір застави складає 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, підзахисний не має наміру переховуватися, добровільно приймає участь у всіх діях, ризики є не переконливими, як такі відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_5 приєднався до думки захисника, вказуючи, що це була підстава, не погоджуюсь з кваліфікацією дій, вважаючи, що сума застави є занадто завищеною, як такого майна у нього не має, причал віддали військовим, з 2014 року добровольцем пішов в лави ЗСУ, займався волонтерською діяльністю.

Прокурор ОСОБА_3 в якості репліки зазначив, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є корупційним, вчинене у військовий час. Щодо кваліфікації дій, кваліфікація первинна, але злочин є закінченим у даному випадку, просив задовольнити клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступними підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків шляхом здійснення погроз з метою зміни ними показів на свою користь, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі конкретні обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 .

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, не даючи оцінку обґрунтованості підозри, зважаючи на всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приймаючи до уваги особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, утриманців, його особисте ставлення до інкримінованого йому злочину, виходячи зі змісту клопотання, відповідно якому ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння у сфері службової діяльності, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в силу характеру пред`явленої ОСОБА_5 підозри, тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно положень ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим положеннями ст.182 ч.5 п.3 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу підозрюваного, зважаючи на характер і обставини інкримінованого ОСОБА_5 діяння, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання підозрюваним обов`язків визначити виключний розмір застави, який передбачений для осіб підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, а саме 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. становить 757000 гривень, що на думку слідчого судді буде спів мірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Разом з цим, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , до 3.05.2025 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. складає 757000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 6.03.2025 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 для виконання.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 5.03.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 3.05.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1