Справа № 275/400/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Брусилів Житомирської області подання начальника Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та звільненням від відбування покарання строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2024 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшло подання начальника Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 про приведення вироку суду у відповідність до закону стосовно засудженої ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що на обліку Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 19.04.2024 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та звільненням від відбуванням покарання строком на 1 (один) рік. 09.08.2024 року набрав законної сили ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року засуджена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинила кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, чим завдала збитків на загальну суму 2 000 гривень 00 копійок, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, крім того, 22.01.2024 року вчинила кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, чим завдала збитків на загальну суму 2 600 гривень 00 копійок, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженою кримінального правопорушення. З огляду на таке, просила вирішити питання щодо приведення вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно засудженоїОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду подання повідомлялась судом належним чином, подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутність, вимоги останнього підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала, просила суд його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду подання повідомлялась судом своєчасно та належним чином, причина її неявки суду невідома.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та звільнено від відбуванням покарання строком на 1 (один) рік. Зазначений вирок набрав законної сили 21.05.2024 року.

Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року надійшов на виконання до Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» 23.05.2024, де цієї ж дати засуджена взята на облік.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким внесені зміни до статті 51 (дрібне викрадення чужого майна) КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підлягає адміністративній відповідальності.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у розрахунку на місяць, установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року, ОСОБА_4 засуджена за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість викраденого майна складає 2 000, 00 грн. Правопорушення вчинене 02.12.2023 року. Крім того, ОСОБА_4 засуджена за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість викраденого майна складає 2 600, 00 грн. Правопорушення вчинене 22.01.2024 року.

Станом на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684, 00 грн., а 50 відсотків від його розміру становило 1 342, 00 грн., тобто 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян складає 2 684, 00 грн.

Станом на 2024 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028, 00 грн., а 50 відсотків від його розміру становило 1 514, 00 грн., тобто 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян складає 3 028, 00 грн.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України (ч. 1 ст. 2 КК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові від 07.10.2024 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Отже, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, становив 2 684,00 грн. та 3 028,00 грн., через що діяння, вчинене ОСОБА_4 , не підпадає під кримінально карне, відповідальність за яке передбачене Особливою частиною КК України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року за діяння, карність якого на даний час усунена законом.

Відповідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене подання начальника Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 про приведення вироку суду у відповідність до закону стосовно засудженої ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Житомирського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року щодо ОСОБА_4 , - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та звільненням від відбуванням покарання строком на 1 (один) рік, негайно звільнити від призначеного покарання, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1