КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 /один/ рік.

Фахівець Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Подання мотивоване тим, що під час перебування на обліку у Деснянському РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягався.Іспитовий строк закінчився 04 липня 2024 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року вищевказане подання задоволено та ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, перший заступник керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_7 не виконав покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не повідомив вказаний орган про зімну місця проживання. За викладених обставин, на переконання сторони обвинувачення не підлягали застосуванню судом норми ч. 1 ст. 78 КК України, оскільки відсутня визначена законодавцем сукупність умов для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, його пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, серед іншого, питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Приймаючи рішення про задоволення подання органу пробації про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, суд першої інстанції виходив з того, що іспитовий строк відносно останнього закінчився 04 липня 2024 року та відомостей про вчинення інших злочинів немає.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до вимог розділу ІX п. 3 пп. 4-6 Наказу «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29 січня 2019 року № 272/5 стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (що підтверджується вимогою), після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

У поданні зазначається інформація, що характеризує звільненого з випробуванням під час перебування на обліку, виконання ним обов`язків та індивідуального плану роботи.

З подання центру пробації слідує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Іспитовий строк для засудженого ОСОБА_7 закінчився 04 липня 2024 року.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в м. Києві від 22 квітня 2024 року засуджений ОСОБА_7 у період іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався.

З огляду на вищезазначене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність будь-яких даних, які б свідчили про невиконання в період іспитового строку засудженим ОСОБА_7 покладених на нього вироком суду обов`язків або вчинення ним нових злочинів, що унеможливлювало б звільнення останнього від призначеного судом покарання.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 не виконав покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не повідомив вказаний орган про зімну місця проживання - не заслуговують на увагу, оскільки 13 червня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва було направлено подання Деснянського РВ філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, оскільки останній не виконує покладені на нього судом обов`язки, однак, у задоволенні вказаного подання було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року, якою ОСОБА_7 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України - звільнено від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3