Справа № 766/455/25
н/п 1-кп/766/3101/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 року за № 0000001, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Херсон, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_2 , у невстановлений час, але не раніше липня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона Херсонської області, у неї виник умисел, направлений на добровільне зайняття у незаконному органі влади, створеному рф на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

З цією метою, достовірно знаючи про вищевказані обставини збройної агресії рф проти України, які є загальновідомим фактом, громадянка України ОСОБА_2 , фактично проживаючи на території м. Херсона Херсонської області, будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення м. Херсон Херсонської області збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, що порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, у невстановлений час, але не пізніше липня 2022 року, перебуваючи у приміщенні так званого «Управління праці та соціальної політики міста Херсона», яке знаходилось за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 166, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно надала згоду невстановленим під час досудового розслідування представникам російської федерації на призначення на посаду, та добровільно з 15 липня 2022 року зайняла посаду так званого «головного спеціаліста сектору прийому заяв в Дніпровському районі відділу прийому заяв Управління праці та соціальної політики міста Херсона», яку обіймала до жовтня 2022 року, більш точної дати не встановлено, тобто і після перейменування так званого «Управління праці та соціальної політики міста Херсона», на так званого «Управління праці та соціальної політики Херсонського міського округу», яке функціонувало у складі так званого «Міністерства праці та соціальної політики Херсонської області», що здійснював свою діяльність на території міста Херсон.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_2 , не маючи в підпорядкуванні підлеглих працівників, виконувала свої функціональні обов`язки, пов`язані із наданням публічних послуг, а саме здійснювала прийом осіб які зверталися до вищевказаного незаконного органу влади з метою оформлення соціальних пенсій, допомоги, виплат та компенсацій, надавала вказаним особам відповідні бланки звернень для заповнення, допомагала їх заповнювати.

Таким чином, ОСОБА_2 , перебуваючи на території тимчасово окупованого військами держави-агресора міста Херсон, діючи в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди національним інтересам Україні, у період часу з липня 2022 по жовтень 2022 року, більш точної дати не встановлено, добровільно зайняла посаду яка не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Обвинувальний акт містить клопотання прокурора, в якому зазначено, що ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.111-1КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті, їх не заперечує, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення (проступку) при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, із врахуванням того, що до обвинувального акту долучено заяву обвинуваченої з цього приводу, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих її покарання обставини.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_2 встановлено, що вона раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, заміжня.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_2 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст.111-1 КК України, пов`язане з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, без конфіскації майна, з урахуванням правил, визначених ст. 55 КК України. Наведене відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченої, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Прийшовши до висновку про можливість не визначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_2 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

VI. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Матеріальна шкода правопорушенням не заподіяна. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

VIІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченої та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченої будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374 ,381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною із наданням публічних послуг, строком на 10 (десять) років без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1