Провадження №1-кс/201/5864/2024
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2024 року

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що у СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000282 від 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19.12.2024 року до ЧЧ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлена особа, 19.12.2024 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 відкрито, в умовах воєнного стану заволоділа майном, яке належить заявниці. (ЖЄО № 44914 від 19.12.2024 року).

В ході досудового розслідування в якості потерпілого було допитано ОСОБА_4 , яка пояснила, що 19.12.2024 року приблизно о 20:46 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського, 20, перебуваючи на робочому місці в готелі «Ренесанс», знаходилась в гладильній кімнаті та почула як кричить її колега ОСОБА_5 та просить зупинитись, та коли ОСОБА_4 вибігла із кімнати, то побачила, що вішалка для одягу завалена на підлогу та зникли речі потерпілої, а саме куртка, в якій знаходились грошові кошти у сумі 1100 грн (одна купюра номіналом 500 гривень, та 3 купюри номіналом по 200 гривень).

Під час допиту свідка ОСОБА_5 остання пояснила, що приблизно о 20:46 годині, перебуваючи на дивані біля бару у кав`ярні за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського, 20, побачила як в готель «Ренесанс» зайшов раніше невідомий чоловік, віком приблизно 20-25 років, одягнений у військову форму, камуфляжну куртку, шапку оливкового кольору, чорні штани, темне взуття, який стояв біля вішалки, з якої почав знімати речі, а саме зняв куртку зимову (пуховик) бежевого кольору, яка належить ОСОБА_4 та вибіг з готелю разом з вищевказаною курткою.

В ході оперативно-розшукових заходів було встановлену особу, яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення та під час огляду гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно надав для огляду та вилучення зимову жіночу куртку бежевого кольору, яку поміщено до спец пакету QHY0152008.

Останній пояснив, що 19.12.2024 року, що побачив готель, назви не пам`ятає, зайшов до приміщення і побачив там кафе, вхід до нього та вішалку з верхнім одягом, де висіла куртка зимова жіноча, бежевого кольору, довга, яку він зняв з вішалки, після чого почав бігти разом із курткою та чув як невідома жінка кричала йому в слід: «Зупинись» та дуже лаялась, він побіг далі та через хвилин приблизно 20 вже був у пункті ВСП, випив води та ліг спати разом з курткою.

В подальшому вищевказане майно було вилучено до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області та оглянуто.

В рамках кримінального провадження все вилучене майно було визнано речовими доказами. Слідчий вказувала, що вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження.

Враховуючи вище викладене, слідчий просила накласти арешт на речі, які добровільно надав гр. ОСОБА_6 , 26.06.2000 від 20.10.2024 року, а саме: зимову жіночу куртку бежевого кольору, яку поміщено до спец пакету QHY0152008. Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів у СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000282 від 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.м.4).

19.12.2024 року до ЧЧ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлена особа, 19.12.2024 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського,20 відкрито, в умовах воєнного стану заволоділа майном, яке належить заявниці. (ЖЄО № 44914 від 19.12.2024) (а.м.6-7).

В ході оперативно-розшукових заходів було встановлену особу, яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення та під час огляду гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно надав для огляду та вилучення наступне майно: зимову жіночу куртку бежевого кольору, яку поміщено до спец пакету QHY0152008 (а.с.19).

Постановою слідчого відділу СВ ВП№2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 20 грудня 2024 року вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.м.20).

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000282 від 19 грудня 2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме на речі, які добровільно надав гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - зимову жіночу куртку бежевого кольору, яку поміщено до спец пакету QHY0152008. Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Суддя ОСОБА_1