Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/607/25

Номер провадження: 1-кп/511/198/25

26.02.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000003 від 2 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на стадії підготовчого провадження перебуває вказаний обвинувальний акт.

Прокурор ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначила, що на стадії досудового розслідування до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 березня 2025 року.

Водночас встановлені раніше ризики не зменшилися, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відтак виникла необхідність у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції сторін відносно клопотання.

Прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Обвинувачений та його захисник просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.

Диспозиція частини третьої статті 315 КПК України визначає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання, прокурором доведено, що встановлені на стадії досудового розслідування ризики не відпали, оскільки КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Щодо позиції сторони захисту, суд зазначає, що відсутність претензій з боку потерпілої не виключає наявність встановлених ризиків і не свідчить про те, що обвинувачений належним чином виконуватиме покладені на нього обов`язки.

При цьому, стороною захисту не надано суду відомостей про власника квартири, згоди її мешканців на те, що обвинувачений буде відбувати за вказаною адресою запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю (частина 5 статті 181 КПК України).

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд прийшов до висновку, що з метою запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім порівняно з триманням під вартою, з одночасним визначенням розміру застави в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 квітня 2025 (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 151 400,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із селища Лиманське Роьздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 26 квітня 2025 року (включно).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1