Справа № 478/1797/24 Провадження № 1-кп/478/37/2025
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
16 січня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.
22 липня 2023 року близько 21 год 40 хв, у темний (вечірній) час доби, за відсутності опадів, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухій, чистій, без пошкоджень, проїжджій частині дороги по вул. Миру, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку) в межах смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, від вул. Васляєва до вул. Центральна, зі швидкістю близько 30 км/год.
В цей час, назустріч водію ОСОБА_4 , вказаною ділянкою дороги в межах своєї смуги, рухався мопед марки «Honda Dio», без номеру реєстрації, під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги п. 10.1 та 10.4 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змін, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, водій ОСОБА_4 почав виконувати зі своєї смуги руху маневр повороту ліворуч, із перетинанням зустрічної смуги руху, з метою заїзду до магазину «Автосвіт», який розташований за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, смт. Казанка, вул. Миру, буд. №211.
В цей час, водій мопеду, марки «Honda Dio» ОСОБА_6 не маючи технічної можливості запобігти настанню дорожньо-транспортної події, рухаючись в межах своєї смуги руху, здійснив контактування передньою частиною мопеду з правою боковою частиною автомобіля марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажир мопеду «Honda Dio», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням відламків, множинних забійних саден верхніх та нижніх кінцівок, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дорожньо-транспортна подія сталася в наслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 10.1 та 10.4 ПДР України.
14.01.2025 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що: обвинувачений беззастережно визнає свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях; обвинуваченому має бути призначене покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України з урахуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на стр ок три роки.
При цьому, сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні, яке відбулось 14 січня 2025 року потерпілий та його представник не заперечували щодо укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , в подальшому надали суду письмові заяви, якими просили продовжувати судове провадження без їх участі, не заперечуючи проти затвердження угоди.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, згідно умов даної угоди, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, а згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні серед іншого суд має право затвердити таку угоду.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину. При цьому, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст та умови цієї угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та Кримінального кодексу України.
Також суд переконався, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є:
- для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження їх права : скарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України;
- підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, були роз`яснені та є зрозумілими;
- для підозрюваного чи обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяви клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, обвинуваченому роз`яснено та є зрозумілими.
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність компрометуючих матеріалів щодо нього, одружений, має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, тому, оскільки сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити узгоджене в угоді покарання, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода відсутня.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати складаються з витрат на проведення експертизи в загальному розмірі 10 279, 68 грн.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 373 - 374, 475 КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості від 14.01.2025 року призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу, в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Цивільний позов не заявлений.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченлму та прокуророві.

Суддя