Справа № 182/382/19
Провадження № 1-кп/0182/783/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у

складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003373 від 29.10.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2009 р.н., не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:

28.10.2018 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходився в районі центральної бібліотеки за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь вул. Шевченко буд. 180, де між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка, яка переросла в бійку.

У ході якої, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 знаходячись біля приміщення центральної бібліотеки по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, кулаком правої руки наніс один удар в область голови потерпілого, тобто життєво важливий орган від чого потерпілий впав на землю, але через деякий час піднявся та став тікати від ОСОБА_12 в бік свого дому, але останній наздогнав його біля будинку АДРЕСА_3 , де повалив на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_5 діючи умисно, молотком, який тримав у правій руці та приніс з собою, наніс ОСОБА_11 множинні удари молотком в область голови, рук та ніг, точну кількість в ході проведення досудового розслідування не встановлено, чим заподіяв ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 594 від 05.12.2018 року тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, а саме: синця в лівій лобно-скроневій області, синець-відбиток в лобній області по серединній лінії, садно в правій лобно-скроневій області, синець в правій скронево-виличній області, синець в лівій параорбітальній області з переходом на ліву виличну область, забій лівого ока, синець-відбиток в проекції правої гілки нижньої щелепи, крововиливи у м`яких тканинах голови в правій лобно-скроневій, в лівій лобно-тім`яній, в лівій лобно-скроневій областях та в потиличній області справа і зліва, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки з розповсюдженням на основу черепа, правобічний субдуральний крововилив малого об`єму, крововиливи під м`якими мозковими оболонками лобної і тім`яної часток лівої півкулі, лобної і скроневої часток правої півкулі, вогнища забиття скроневої частки правої півкулі і тім`яної частки лівої півкулі, крововиливи у шлуночки головного мозку, перелом верхньої стінки лівої орбіти, крововилив у м`які тканини лівої виличної області обличчя, уламковий перелом лівої виличної дуги, переломи в області з`єднань лівої виличної і лобної кісток та лівої виличної кістки і верхньої щелепи, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (підстава - пп. 2.1.3 б, в, г, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Садно на правій бічній поверхні шиї у середній третині, синець і садна на тильній поверхні правої кисті, глибоке садно на основній фаланзі тильної поверхні 1-го пальця правої кисті, синець і садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої кисті, поодинокі садна на передніх поверхнях колінних суглобів і на передній поверхні лівого гомілкостопного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відкрита черепно-мозкова травма перебуває у прямому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого мешкання.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, від дачі показів відмовився. Заявлений цивільний позов у частині компенсації моральної та матеріальної шкоди не визнав в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що станом на 28.10.2018р. вона перебувала в м.Москва, де працювала. Про те, що її сина побили вона дізналась від невістки в той же день. На наступний день їй стало відомо що син помер. Діями обвинуваченого їй спричинена матеріальна шкода, розмірі 96 058 грн. 67 коп. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача потерпілій також завдано неправомірних втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті: негативні переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття горя, обурення. Вона переживала та переживає емоційний стрес. Син був її єдиною дитиною, вона виховала та виростила його самостійно. Він був опорою, сенсом її життя. Крім нього у неї не було і немає інших близьких родичів. Після його трагічної загибелі, їй нікому буде забезпечити спокійну старість, піклуватися про неї. На протязі тривалого часу (сплило більше п`яти років) після трагічної загибелі сина до теперішнього часу з вини обвинуваченого, який під всілякими надуманими приводами затягує розгляд справи, вона вимушена знов і знов переживати моральні страждання, згадуючи жахливі обставини загибелі єдиної дитини. Саме через це, її життя перетворилось на суцільний жах. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди завжди матиме відносний характер, оскільки немає ( і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, а тому взагалі неможливо точно визначити матеріальний еквівалент моральних страждань, особливо коли мова йде про вбивство єдиної дитини.

Завдану їй моральну шкоду оцінює в 1 000 000 грн., яка цілком знаходиться в межах того мінімального рівня страждань, яке з необхідністю зазнають особи у разі протиправного позбавлення життя їх членів сім`ї чи близьких родичів. У зв`язку з вищевикладеним просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду на загальну суму 96 058 грн. 67 коп., та моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн. Також просила притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вбивство на максимальний строк покарання.

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у попередньому складі колегії суддів, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_13 , який в подальшому загинув. У судовому засіданні було прослухано звукозапис допиту свідка ОСОБА_13 під час судового провадження, відповідно до якого свідок надав покази, а саме точної дати він не пам`ятає, приблизно о21-00 год. він знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Так як на кухні було частко відкрите вікно, він почув з вулиці якісь звук, схожий на рев тварини. Визирнувши у вікно, він побачив, що біля під`їзду якусь «потасовку», одразу вирішив спуститись, щоб з`ясувати, що там коїться. Вийшовши до під`їзду, побачив чотирьох чоловік, Один з них був ОСОБА_14 , потім ОСОБА_15 та ще один, хто саме це був, він вже не пам`ятає, а на землі, у клумбі лежав потерпілий ОСОБА_16 . Свідок бачив у руках ОСОБА_5 молоток, з гумовим наконечником, такий яким вкладають плитку та яким ОСОБА_17 наносив потерпілому 3 удари в область голови та деякі по тулубу. У яку саме частину голови були нанесені удари він не пам`ятає. Також він почав питати, що тут трапилось, на що ОСОБА_14 відповів, що ОСОБА_18 вкрав у нього мобільний телефон, і в них тут свої «разборки». У той час поки вони розмовляли, ОСОБА_18 піднявся та пішов до свого під`їзду, який знаходився у тому ж дворі. У потерпілого голова була у крові. Третій чоловік, ім`я якого він не пам`ятає, направився за потерпілим, однак не встиг його наздогнати, так як ОСОБА_18 уже зайшов до під`їзду та двері за ним зачинилися. Інші присутні чоловіки, окрім ОСОБА_5 , ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняли. Сторонніх предметів у руках ОСОБА_19 не бачив.

Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003373:

-Електронним рапортом інспектора СРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.10.2018 року в якому зазначено, що 29.10.2018 року було отримано заяву та зареєстровано в ЄО за №33260 від 29.10.2018 року за фактом вбивства. У фабулі ЄО зазначено, що 29.10.2018 рокцу о 00-51 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00-50 год. за адресою: АДРЕСА_5 , помер ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого в усі кров, лежить вниз обличчям, під головую кров. Заявник лікар ОСОБА_20 1 а.п. 10-12);

-Протоколом огляду місця події від 29.10.2018 року, згідно якого слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 , в присутності двох понятих, за участю експерта криміналіста, із застосуванням фотографування, була оглянута прилегла територія до будинку АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду було виявлено та вилучено: три змиви рідини бурого кольору, які вилучені на марлевий тампон, разом з вологими контрольними зразками поміщенні до трьох окремих паперових конвертів. До протоколу огляду додано план-схему огляду місця події, акт про застосування службового собаки від 29.10.2018 року та фото таблицю ОМП ( Т. 1 а.п. 13-22);

-Заявою ОСОБА_22 , згідно якої останній надав згоду аби працівники поліції провели огляд його квартири за адресою: АДРЕСА_5 ( Т. 1 а.п. 23);

-Протоколом огляду місця події від 29.10.2018 року, відповідно до якого слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 , в присутності двох понятих, за участю власника квартири ОСОБА_22 , із застосуванням фотографування, в нічний час доби, при штучному освітлені була оглянута квартира АДРЕСА_6 . Під час огляду було виявлено та вилучено джинсові штани синього кольору, які поміщено до спец. пакету №ЕХР0405253; куртку коричневого кольору, яку поміщено до спец. пакету №ЕХР0405252 та туфлі, коричневого кольору, які поміщено до спец. пакету №ЕХР0314580. До протоколу огляду додано фото таблицю ( Т. 1 а.п.24-30);

-Протоколом огляду трупа від 29.10.2018 року, відповідно до якого, слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 , в присутності двох понятих, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_23 , за адресою: АДРЕСА_6 , було оглянуто труп ОСОБА_11 . Огляд проводився в нічний час доби, при штучному освітленні. Під час огляду було виявлено та вилучено змиви ПЖР з долоней лівої та правої руки, на марлевий пампон, які поміщено до двох окремих паперових конвертів з контрольними зразками, змив з РБК з підлоги кімнати під тілом на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту разом з вологим та сухим контрольними зразками. До протоколу додано фото таблицю ( Т. 1 а.п. 35-39);

-Висновком судово-медичного експерта №594, який було розпочато 04.12.2018 року та закінчено 05.12.2018 року, згідно якого при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження, у вигляді: А) Відкрита черепно-мозкова травма, а саме: синець в лівій лобно-скроневій області, синець-відбиток в лобній області по серединній лінії, садно в правій лобно-скроневій області, синець в правій скронево-виличній області, синець в лівій параорбітальній області з переходом на ліву виличну область, забій лівого ока, синець-відбиток в проекції правої гілки нижньої щелепи, крововиливи у м`яких тканинах голови в правій лобно-скроневій, в лівій лобно-тім`яній, в лівій лобно-скроневій областях та в потиличній області справа і зліва, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки з розповсюдженням на основу черепа, правобічний субдуральний крововилив малого об`єму, крововиливи під м`якими мозковими оболонками лобної і тім`яної часток лівої півкулі, лобної і скроневої часток правої півкулі, вогнища забиття скроневої частки правої півкулі і тім`яної частки лівої півкулі, крововилив у шлуночки головного мозку, перелом верхньої стінки лівої орбіти, крововилив у м`які тканини лівої виличної області обличчя, уламковий перелом лівої виличної дуги, переломи в області з`єднань лівої виличної і лобної кісток та лівої виличної кістки і верхньої щелепи. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, спричинені незадовго до настання смерті від множинних ударів в різні ділянки голови потерпілого зі значною силою тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, які мали жорстку або напівжорстку конструкцію та (або) при ударах об такі. Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних забоїв м`яких тканин голови і обличчя, множинних переломів кісток обличчя, кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилася розвитком набряку головного мозку, стосовно живих осіб, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( підстава - пп.2.1.3 б,в,г,о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Відкрита черепно-мозкова травма перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_11 ; Б) Садно на правій бічній поверхні шиї у середній третині, синець і садна на тильній поверхні правої кисті, глибоке садно на основній фаланзі тильної поверхні 1-го пальця правої кисті, синець і садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої кисті, поодинокі садна на передніх поверхнях колінних суглобів і на передній поверхні лівого гомілкостопного суглобу. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, спричинені незадовго до настання смерті від дії тупих предметів або при ударах об такі предмети. Вказані ушкодження у причинному зв`язку зі смертю не перебувають і, стосовно живих осіб, мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Смерть гр.. ОСОБА_11 наступила від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних забоїв м`яких тканин голови і обличчя, множинних переломів кісток обличчя, кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилася розвитком набряку головного мозку, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. З огляду на стан розвитку трупних явищ та приймаючи до уваги безпосередню причину смерті експерт вважав, що смерть гр. ОСОБА_11 настала за 3-6 годин до огляду трупа на місці виявлення, що може відповідати проміжку часу 20.45-23.45 год. 29.10.2018р. При досліджені трупа не виявлені ознаки хронічних захворювань. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа етиловий, метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти не виявлені ( Т. 1 а.п. 54-57);

-Заявою ОСОБА_24 від 29.10.2018 року, відповідно до якої, останній добровільно надав працівникам поліції для огляду та вилучення мобільний телефон гр.. ОСОБА_25 , а саме Самсунг JЗ, чорного кольору з сім-карткою МТС. Також добровільно надав особисті речі в яких він був одягнутий 28.10.2018 року, а саме: куртку синього кольору з капюшоном, джинси синього кольору, кросівки чорні ( Т. 1 а.п. 87);

-Протоколом огляду місця події (предмету) від 29.10.2018 року згідно якого, ст.. слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_26 , в присутності двох понятих, в приміщенні каб. № 53 по вул.. Станіславського, 1 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, був оглянутий мобільний телефон «Samsung». У ході огляду було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» модель SM-J320FDS. IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , картка пам`яті на якій мається напис: «Micro Sd LEEf 32 GB», сім картка з написом»27 4G/LITE». До протоколу додано фото таблицю ( Т. 1 а.п. 88-92);

-Протоколу обшуку від 31.10.2018 року, в якому зазначено, що ст.. слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_26 , в присутності двох понятих, був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_7 . Під час проведення обшуку нічого не вилучалось ( Т. 1 а.п. 95-99);

-Відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_24 , відповідно до якого останній розказав та показав механізм нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень Колеснику ( Т. 1 а.п. 105). Даний запис був оглянутий під час судового розгляду в судовому засіданні;

-Відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 , відповідно до якого останній розказав та показав механізм нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень Колеснику ( Т. 1 а.п. 185-189). Даний запис був оглянутий під час судового розгляду в судовому засіданні;

-Висновком судово-медичного експерта № 594 додатковий 1, який був розпочатий 17.12.2018 року та закінчений 22.12.2018 року, відповідно до якого під час слідчого експерименту від 01.11.2018 року свідком ОСОБА_27 вказано, що гр.. ОСОБА_5 наніс ОСОБА_11 три удари молотком в область голови: перший удар прийшовся в ліву частину голови, другий в тім`яну або праву частину голови, в момент третього удару потерпілий прикривався рукою, тому удар прийшовся в ліву частину обличчя. Виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа гр.. ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися від спричинення множинних ударів зі значною силою молотком в різні частини голови потерпілого, як на це вказано свідком ОСОБА_27 під час проведення слідчого експерименту від 01.11.2018 року ( Т. 1 а.п. 192-194);

-Протоколом огляду від 04.12.2018 року, відповідно до якого ст.. слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_26 , в присутності двох понятих, була оглянута спортивна куртка надана для огляду ОСОБА_5 , яка на момент огляду знаходилась в службовому кабінеті № 53 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Огляд проводився при денному освітленні. Спортивну куртку було вилучено та поміщено до спец. пакету №4462843. До протоколу додано фото таблицю ( Т. 1 а.п. 236-240);

-Протоколом огляду від 23.11.2018 року, відповідно до якого ст.. слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_26 , в присутності двох понятих, був оглянутий розкладний ніж, який добровільно надав для огляду гр.. ОСОБА_28 , який на момент огляду знаходився в службовому кабінеті № 53 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Огляд проводився при денному освітленні. Розкладний ніж було вилучено та поміщено до спец. пакету №4409402. До протоколу додано фото таблицю ( Т. 1 а.п. 244-247);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2018 року, згідно якого ст.. слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_26 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_10 , двох понятих, ОСОБА_5 показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . До протоколу додано DVD диск з місця проведення слідчої дії ( Т. 2 а.п. 7-9);

-Висновком судово-медичного експерта №594 додатковий 2, розпочатого 20.12.2018 року та закінченого 22.12.2018 року, відповідно до якого під час слідчого експерименту від 12.12.2018 року підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що він наніс ОСОБА_11 два удари молотком: перший удар прийшовся (не уточнено) в нижню кінцівку потерпілого, а другий в праву руку. Вказані під час слідчого експерименту від 12.12.2018 року підозрюваним ОСОБА_5 два удари молотом могли спричинити поверхневі травми кінцівок у потерпілого та не могли спричинити відкриту черепно-мозкову травму, яка є причинною смерті ОСОБА_11 ( Т. 2 а.п. 12-14);

-Висновком експерта - імунолога №1053/Н, розпочатого 14.12.2018 року та закінченого 22.12.2018 року, в якому зазначено, що у результаті дослідження зразка крові ОСОБА_5 , встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0 ( Т. 2 а.п. 15-17, 22-23);

- Висновком експерта - імунолога №1056/Н, розпочатого 18.12.2018 року та закінченого 22.12.2018 року, відповідно до якого на куртці ( об`єкти №1-6) і джинсових штанах (об`єкти №7-10), які належать потерпілому ОСОБА_11 знайдена кров, при встановленні видової приналежності, якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження крові у слідах на куртці ( об`єкти №1-6) і джинсових штанах (об`єкти 7-10), виявлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що вказують на приалежність крові у слідах об`єкти №1-10, до групи 0 х ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Походження крові у слідах на куртці (об1єкти №1-6) і джинсових штанах (об`єкти №7-10), не виключається від самого потерпілого ОСОБА_11 , оскільки крові у слідах об`єкти №1-10, співпадає з його групою крові. Стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , походження крові у слідах на курці (об`єкти №1-6) і джинсових штанах (об`єкти №7-10), від нього виключається. До висновку експерта додана зведена таблиця результатів серологічного дослідження ( Т.2 а.п. 28-31);

-Висновком експерта - імунолога №1054/Н, розпочатого 18.12.2018 року та закінченого 22.12.2018 року, згідно якого на марлевій серветці зі змивом з правої руки потерпілого ОСОБА_11 (об`єкт № 1), знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідження крові у сліді на марлевій стрічці зі змивом (об`єкт № 1), виявлений тільки антиген Н. Оскільки для проведення контрольних досліджень не було надано зразок предмета-носія до об`єкта № 1 (змиву з незабрудненої кров`ю ділянки, неподалік вилучено сліду), не можливо остаточно вирішити питання групової приналежності крові у вилученому змиві. Однак, якщо вважати отримані результати достовірними і сторонні забруднення предмета-носія не вплинули на використанні для дослідження сироватки і реагент, то у разі походження крові у сліді об`єкт №1, від однієї особи, її кров повинна належати до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Походження крові у сліді на марлевій серветці зі змивом ( об`єкт № 1), не виключається від самого потерпілого ОСОБА_11 , оскільки виявлена кров у змиві об`єкт № 1, співпадає з його групою крові. Стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , то походження крові у сліді на марлевій серветці зі змивом (об`єкт №1), від нього виключається. На марлевій серветці зі змивом з лівої руки потерпілого ОСОБА_11 (об`єкт №2), наявність крові не встановлена. До висновку експерта додана зведена таблиця результатів серологічного дослідження ( Т.2 а.п. 36-39);

- Висновком експерта - імунолога №1055/Н, розпочатого 14.12.2018 року та закінченого 22.12.2018 року, відповідно до якого на марлевій серветці зі змивом ( об`єкт № 1), наявність крові не встановлена, у зв`язку з чим послідуючі питання, поставлені для вирішення, відповіді не підлягають ( Т. 2 а.п. 44-45);

-Висновком експерта № 1179, розпочатого 10.12.2018 року та закінченого 17.12.2018 року, відповідно до якого на бейсбольній биті, що була надана на дослідження , наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлена ( Т. 2 а.п. 50-52).

Таким чином, дослідивши зазначені докази, колегія суддів вважає, що вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст. 85,86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами.

Свідок ОСОБА_27 , вказував на те, що у руках ОСОБА_5 був молоток із гумовим наконечником, та він бачив, як останній наносив ОСОБА_11 3 удари по голові. Крім того, під час проведення слідчого експерименту з даним свідком, останній вказував на те, що ОСОБА_5 бив ОСОБА_11 молотком по голові ( Т. 1 а.п. 185-189). Зазначині обставини підтверджуються висновком судово-медичного експерта № 594 додатковий 1 ( Т. 1 а.п. 192-194);

Також у судовому засіданні було досліджено відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_24 ( Т. 1 а.п. 105), в якому останній зазначив, що він бачив, як ОСОБА_5 наносив молотком з гумовим наконечником потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження в область верхніх та нижніх кінцівок. Також свідок зазначив, що після того, як ОСОБА_15 перестав наносити удари ОСОБА_29 , бачив на обличчі останнього, кров з лівої сторони у скроневій області.

На наявність умислу на вбивство свідчить поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення злочину, механізм, характер, спосіб завдання, локалізація тілесного ушкодження, а саме наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, нанесення потерпілому тілесних ушкоджень у життєво-важливий орган голову, вибір саме молотка з гумовим наконечником, як знаряддя злочину.

Таким чином, виходячи із доказів та обвинувачення, визнаного судом доведеними, характеру діяння та способу його вчинення, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 були спрямовані на досягнення визначеної ним мети, а саме, на вбивство потерпілого ОСОБА_11 , при цьому обвинувачений свідомо знав про можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, співвіднісши їх з фактичним обставинами справи в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена вина ОСОБА_5 .

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд має суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується ст.50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який на підставі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, не є особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно (Т. 2 а.п.61), раніше не судимий (а.п.77), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (Т. 2 а.п.58,59).

Обставини, які пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, приймає до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, враховуючи що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також враховуючи відомості про особу обвинуваченого, також, суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного і його ставлення до скоєного, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд не вбачає підстав для призначення максимального покарання, саме через те, що покарання не є лише карою, тому з огляду на особу обвинуваченого, його поведінку під час судового розгляду, його відношення до скоєного та наявності на утриманні неповнолітньої дитини, і відсутність притягнень останнього до кримінальної відповідальності, суд вважає достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання строком на дванадцять років.

Підстав для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Щодо цивільного позову, то відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, у якому вона просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 65 358 грн. 67 коп. та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. В подальшому позивні вимоги були уточненні та остання просила стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 96 058 грн. 67 коп. та моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.

Обвинувачений позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Позовні вимоги в частині матеріальних збитків, потерпіла обґрунтовує тим, що вона як мати померлого ОСОБА_11 , зробила необхідні витрати на поховання та вимушена буде споруджувати надгробний пам`ятник. Смерть сина вона переносить дуже важко, у зв`язку з чим погіршився стан здоров`я. Після того, що сталось вона перенесла стресовий синдром. Була змушена звернутися за медичною допомогою, перебувала на амбулаторному лікуванні. Нею були понесені витрати із придбанням необхідних лікарських препаратів на загальну суму 364 грн. 84 коп.

Крім того, вона була вимушена звернутися за юридичною допомогою і нею був укладений договір про надання правничої допомоги для захисту її прав. Вартість допомоги складає 8 000 грн.

Також потерпіла зазначає, що їй буде потрібно спорудити надгробний пам`ятник на могилі сина, який коштує 68 000 грн. Нею була внесена передоплата 20 000 грн, після установки пам`ятника доплата становить 48 000 грн.

У зв`язку з чим, потерпіла просить стягнути на її користь матеріальні збитки у сумі 93 358 грн. 67 коп.

У цій частині колегія суддів приходить до наступних висновків.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то колегія суддів вважає за можливе зазначити наступне.

Потерпіла ОСОБА_8 заявила вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування даних щодо розміру процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає /ч. 2 ст. 92 КПК України/.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно п. 21, 22 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постановах Касаційного кримінального суду Верхового Суду від 05.08.2020 по справі № 753/10028/18 (провадження № 51-121км20) та від 29.09.2022 по справі № 362/6438/21 (провадження № 51-1995км22) викладено правовий висновок, що правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд повинен оцінити витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінити їх необхідність, тобто має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) /висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц, Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/1216/16/.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів справи, представником цивільного позивача ОСОБА_8 у кримінальному провадженні є адвокат ОСОБА_9 , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу цивільним позивачем та її представником - адвокатом ОСОБА_9 надано суду акт виконаних робіт від 10 грудня 2018 року, згідно якого ОСОБА_8 сплатила адвокату ОСОБА_9 8 000 грн.

Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи (написання позову та в подальшому його уточнення, участь у судових засіданнях), принципу співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов у цій частині та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 витрати на правничу допомогу у сумі 8000 грн.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує, що матеріальна шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, в силу ст.1166 ЦК України підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до п. 3 ч. 1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а відповідно до п. 7 ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає задоволенню цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

За наведеними вище нормами кримінального процесуального закону встановлено, що обставини, викладені у цивільному позові, та розмір завданої шкоди, - належать до тих, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та з`ясуванню судом під час ухвалення судового рішення.

Стаття 1166 ЦК України містить законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка заподіювача шкоди;

3) причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача;

4) вина.

Понесені потерпілою ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 96 058 грн., підлягають частковому задоволенні, оскільки долучені до позовної заяви фіскальні чеки та накладні, підтверджують матеріальні збитки на суму 37 351 грн. 67 коп., які повинні бути стягнути з обвинуваченого, оскільки дії ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків. Щодо решти суми, то суду на надано підтверджуючих документів щодо цих витрат, а тому в цій частині цивільний позов не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то потерпіла дані вимоги обґрунтовує тим, що моральна шкода у розмірі 1 000 000 грн., цілком знаходиться в межах того мінімального рівня страждань, яке з необхідністю зазнають особи у разі протиправного позбавлення життя їх членів сім`ї чи близьких родичів. Син був її єдиною дитиною, вона виховала та виростила його самостійно. Він був опорою, сенсом її життя. Крім нього у неї не було і немає інших близьких родичів. Після його трагічної загибелі, їй нікому буде забезпечити спокійну старість, піклуватися про неї. На протязі тривалого часу (сплило більше п`яти років) після трагічної загибелі сина до теперішнього часу з вини обвинуваченого, який під всілякими надуманими приводами затягує розгляд справи, вона вимушена знов і знов переживати моральні страждання, згадуючи жахливі обставини загибелі єдиної дитини. Саме через це, її життя перетворилось на суцільний жах.

У силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до змісту ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.9 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілій, суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, загинув ОСОБА_11 , потерпіла втратила сина, рідну людину, чим завдано сильних душевних страждань та переживань, що негативно вплинуло на стан її здоров`я, вона змушена була змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і обсяг моральних страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 400000 грн .00 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строк дії якого скінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

-арешт накладений ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/8264/18) від 30.10.2018, на майно, а саме: джинсові штани синього кольору, які поміщено до спецпакету № ЕХР0405253; куртку коричневого кольору із шкірозамінника, поміщену до спецпакету № ЕХР0405252; туфлі коричневого кольору, поміщені до спецпакету № ЕХР0314580, скасувати.

-арешт накладений ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/8264/18) від 09.11.2018, на майно, яке було виявлено та вилучено 02.11.2018 під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля: дерев`яну бейсбольну биту, скасувати.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.124, 128, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строк дії якого скінчився.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 37 351 грн. 67 коп. (тридцять сім тисяч триста п`ятдесят одну гривну 67 коп., та у відшкодування моральної шкоди в сумі 400 000 грн ( чотириста тисяч) гривень та витрат на правничу допомогу 8 000 (вісім тисяч тис.) грн, а всього 445351,67 (_чотириста сорок п`ять тисяч триста п`ятдесят одна грн.. шістдесят сім коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

-арешт накладений ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/8264/18) від 30.10.2018, на майно, а саме: джинсові штани синього кольору, які поміщено до спец.пакету № ЕХР0405253; куртку коричневого кольору із шкірозамінника, поміщену до спец. пакету № ЕХР0405252; туфлі коричневого кольору, поміщені до спецпакету № ЕХР0314580, скасувати;

-арешт накладений ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/8264/18) від 09.11.2018, на майно, яке було виявлено та вилучено 02.11.2018 під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля: дерев`яну бейсбольну биту, скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон «Samsung J320», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у її користуванні;

-бейсбольну биту, яка знаходиться в спец. пакет №ЕХР0405212, розкладний ніж (спец. пакет №4409402), спортивну куртку (спец. пакет №4462843) , чоловічі туфлі (спец. пакет ЕХР 0314580), тапки (спец. пакет ЕХР0405256), куртку (спец. пакет ЕХР0405254), які передані на зберігання до камери схову Нікопольського ВП повернути власникам, у разі відмовити отримувати знищити;

-3 паперові конверти зі змивами РБК, паперовий конверт з залишками змивів, які передані на зберігання до камери схову Нікопольського ВП знищити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_30