ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 751/7715/23 Головуючий 1 інстанції Стригуненко В.М.
Провадження № 11-кп/818/687/25 Головуючий апеляційної інстанції Курило О.М. Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді Курила О.М., суддів Люшні А.І. та Гєрцика Р.В., при секретареві Болотові О.О., з участю прокурора Сороки М.К., без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого засудженого та представника ВК №17, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 12 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою задоволено клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» (далі ПВК (№17) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно ОСОБА_1 .

Звільнено засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 за ч.2 ст.190 КК України (2-й епізод) та за ч.4 ст.185 КК України (3-й, 4-й, 5-й, 6-й, 7-й та 9-й епізоди), на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Призначене ОСОБА_1 за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 покарання за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України (1-й та 8-й епізоди), залишено без змін, виключено посилання про призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилом ч.1 ст.70 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 12 2024 року засуджений ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що він не погоджується зі вказаним рішенням.

Вказує, що хоча судом першої інстанції його було звільнено від покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 за ч.2 ст.190 КК України (2-й епізод) та за ч.4 ст.185 КК України (3-й, 4-й, 5-й, 6-й, 7-й та 9-й епізоди), проте строк відбування покарання залишився той самий 4 роки.

Зазначає, що норми нового закону про декриміналізацію також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України.

Просить прийняти до уваги, що він зізнався у вчиненні злочинів, має маленьку доньку, перебуває на лікуванні у туберкульозному таборі. У зв`язку з цим засуджений просить переглянути ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 12 2024 року.

Позиції учасників апеляційного провадження.

14 січня 2025 року апеляційним судом було постановлено ухвалу про закінчення підготовки та призначення розгляду апеляційної скарги в режимі відеоконференції та доручено представнику ПВК (№17)забезпечити участь ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Проте забезпечити його участь не вдалося у зв`язку з відсутністю технічної можливості, а саме завадили перебої енергопостачання в Харківському апеляційному суді.

Прокурор ОСОБА_2 особисто брав участь у судовому засіданні та не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Беручи до уваги те, що прокурор не заперечував проти проведення розгляду апеляційної скарги без участі засудженого, а сам ОСОБА_1 на особистій участі не наполягав, враховуючи вимоги ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали суду за його відсутності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дотримався в повній мірі таких вимог закону при ухваленні рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що 30 10 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання ПВК (№17) про вирішення питання щодо приведення вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 07 2024 року (далі Закон №3886-IX).

Судом першої інстанції встановлено, що за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні крадіжок 20 09 2022 на 2522,70 гривень, 24 10 2022 на 1356,42 гривень, 25 10 2022 на 912,64 гривень, 28 10 2022 на 1971 гривню, 03 04 2023 на 2430 гривень, 12 04 2023 на 1913,33 гривень, 30 06 2023 на 7891,53 гривню, 19 07 2023 на 843,72 гривні та шахрайства, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, 11 10 2022 на 1920,15 гривень.

Так, Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон №3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

З набранням чинності Законом №3886-IX зазнали змін положення ст.51 КУпАП.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21) зміна в ст.51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) в тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинене як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караним, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст.185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 грн., встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня звітного року.

Зі змісту вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 КК України та ст.190 КК України, ОСОБА_1 вчинив за епізодом від 20 09 2022, чим завдав збитки у сумі 2522,70 грн., за епізодом від 24 10 2022 1356,42 грн., за епізодом від 25 10 2022 912,64 грн., за епізодом від 28 10 2022 1971 грн., за епізодом від 03 04 2023 2430 грн., за епізодом від 12 04 2023 1913,33 грн., за епізодом від 30 06 2023 7891,53 грн., за епізодом від 19 07 2023 843,72 грн., за епізодом від 11 10 2022 1920,15 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення кримінальних правопорушень, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 та ст.190 КК України, у 2022 році становив 2481 грн., у 2023 році - 2684 грн.

Так як за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 за епізодом ч.2 ст.190 КК України та деякими епізодами ч.4 ст.185 КК України, а саме: 24 10 2022 на 1356,42 гривень, 25 10 2022 на 912,64 гривень, 28 10 2022 на 1971 гривню, 03 04 2023 на 2430 гривень, 12 04 2023 на 1913,33 гривень, 19 07 2023 на 843,72 гривні вартість викраденого майна не перевищувала 2481 гривню та 2684 гривень відповідно, вказані діяння перестали бути кримінально караними.

Водночас за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12 10 2023 за епізодами 20 09 2022 та 30 06 2023 вартість викраденого майна перевищувала 2481 гривню та 2684 гривень відповідно, отже вчинені діяння залишаються кримінально караними.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що вартість викраденого майна за епізодом ч.2 ст.190 КК України від 11 10 2022 та деякими епізодами ч.4 ст.185 КК України, а саме від 24 10 2022, 25 10 2022, 28 10 2022, 03 04 2023, 12 04 2023, 19 07 2023 становила: 1920,15 грн., 1356,42 грн, 912,64 грн, 1971 грн, 2430 грн., 1913,33 грн., 843,72 грн., тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2022 році 2481 грн., у 2023 році - 2684 грн., то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що саме вказані діяння, вчинені ОСОБА_1 , не підпадають під кримінально карані, передбачені Особливою частиною НОМЕР_1 України.

Разом з цим, що стосується доводів засудженого про строк відбування покарання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Засуджений посилається на те, що він зізнався у вчиненні злочинів, має маленьку доньку, перебуває на лікуванні у туберкульозному таборі.

Водночас Новозаводським районним судом м.Чернігова у вироку від 12 10 2023 при призначенні покарання вже було враховано обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_1 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, і дані про його особу.

Зміна обсягу обвинувачення у даному випадку не впливає на призначене судом першої інстанції остаточне покарання, враховуючи обставини скоєних ОСОБА_1 кримінальних правопорушень та особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів, які під дію Закону №3886-IX не підпадають та за вчинення яких йому і було призначено реальне покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ПВК (№17)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку,повно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, а тому ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 12 2024 року слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.4 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 537-539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 20 12 2024 року про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ___________

О.М. Курило А.І. Люшня Р.В. Гєрцик