Справа № 212/3005/25
У Х В А Л А

22 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисниці адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000407 від 21.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, здобув середню-спеціальну освіту, не працює, неодружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України,-

встановив:

Слідча звернувся із клопотанням, в якому вказала, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що 21 березня 2025 року близько 09:00 години ОСОБА_4 прийшов на адресу проживання раніше знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали спиртні напої.

В цей же день, близько 10:30 години у ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 перебуваючи у вітальні вказаної квартири, продовжуючи вживання спиртних напоїв, раптово виникла сварка на побутовому підґрунті та у ОСОБА_4 виникли неприязні відносини до ОСОБА_7 та умисел, спрямований на вбивство.

21 березня 2025 року, близько 10:40 години, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на противоправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , зі столу, розташованого у вітальні, взяв невстановлений досудовим слідством колюче-ріжучий предмет, маючий обмежену контактуючу поверхню та однобічно гостру форму - типу ніж (далі - ніж), тим самим підшукав собі знаряддя для скоєння злочину.

Того ж дня, близько 10:42 години, ОСОБА_4 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 , діючи умисно, утримуючи у своїй руці ніж, клинком вказаного предмету наніс один удар в ділянку життєво-важливого органу людини - в область грудної клітини ліворуч ОСОБА_7 , який був звернутий до нього обличчям. Від нанесеного удару потерпілий впав на підлогу.

Таким чином, внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого торако-абдомінального поранення ліворуч з пошкодженням міжреберної артерії жирового привіску серця, діафрагми, гемоторакс, з пошкодженням шлунку.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та вирішивши, що вчинив усі дії, необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину втік, однак потерпілого ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізованого до КНП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, де останньому було надано належну та своєчасну медичну допомогу, у зв`язку з чим смерть потерпілого ОСОБА_7 не настала, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 ..

ОСОБА_4 21.03.2025 року о 18.07 години було затримано в порядку ст. 208 КПК України та складено протокол затримання.

ОСОБА_4 22.03.2025 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками: закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людини, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В клопотанні слідча посилається на те, що існують ризики за ст. 177 КПК України переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків. На теперішній час, дані ризики не усунуто та вони продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити..

Підозрюваний в судовому засіданні висловив жаль з приводу того, що сталось. Пояснив, що випадково впав на потерпілого та ліктем натиснув на ніж. Жодних намірів стосовно завдання шкоди життю та здоров`ю потерпілого у нього не було. Просив не застосовувати до нього тримання під вартою, оскільки він працює та доглядає за бабусею 1935 року народження.

Захисниця просила обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, неофіційно працює та здійснює догляд за літньою бабусею.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ВІДДІЛЕННЯМ ПОЛІЦІЇ № 3 КРИВОРІЗЬКОГО РУП ГУНП В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000407 від 21.03.2025 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 21.03.2025 року о 18.07 години було затримано.

ОСОБА_4 22.03.2025 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками: закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людини, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Копію клопотання та доданих матеріалів підозрюваний отримав 22.03.2025 року об 12.15 годині, його захисниця 22.03.2025 року об 12.15 годині..

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування з врахуванням його стадії, зокрема інформацією з: протоколу обшуку від 21.03.2025 року, розпочатого в період з 18.15 годині до 18.50 години за адресою: АДРЕСА_3 , постанови про визнання речових доказів від 21.03.2025 року, довідки КП «КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 2» КМР видана ОСОБА_7 щодо знаходження на стаціонарному лікуванні з 21.03.2025 року об 13.45 годині з діагнозом проникаюче торако-абдомінального поранення ліворуч з пошкодженням міжреберної артерії жирового привіску серця, діафрагми, гемоторакс, з пошкодженням шлунку, картки виїзду швидкої медичної охорони № 181 привід виклику ножове поранення ОСОБА_7 , постановою про визнання потерпілим від 22.03.2025 року, протоколів допитів свідків ОСОБА_8 (який повідомив, що його мати та потерпілий вказали на підозрюваного як на особу, яка завдала йому удар у груди); ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , протоколу затримання підозрюваної особи від 21.03.2025 року; протоколу допиту підозрюваного від 21.03.2025 року.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні дітей не має, неодружений, не працює, при цьому обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, знаходячись на свободі підозрюваний зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які, здебільшого, є його сусідами.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слідчий суддя також враховує, що на стадії досудового розслідування не вирішується питання щодо правильності кваліфікації дій особи, а також оцінки доказів на предмет доведеності вини підозрюваного.

Враховуючи встановлені обставини, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 умисного особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити речі або документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку слідчого судді не можливе, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує утримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вважає за необхідне визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176 -184, 193-197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчої ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20 травня 2025 року включно без визначення застави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до ДУ «КРИВОРІЗЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№ 3)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідяий суддя ОСОБА_1