У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року про відмову у задоволенні подання Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

в с т а н о в и л а :

до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

З положень ч. 1 ст. 407 КПК України вбачається, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; змінити ухвалу; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, засудженим ОСОБА_2 вказані вимоги додержані не були. Подана апеляційна скарга взагалі не містить в собі будь-якого обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, як і відповідного прохання апелянта.

При цьому, за змістом апеляційної скарги можна дійти висновку, що ОСОБА_2 не погоджується з ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року, проте, засудженим, будь-яких зрозумілих та конкретних вимог, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі не зазначено.

Недоліки апеляційної скарги засудженого ОСОБА_2 позбавляють можливості визначити межі апеляційної скарги, що унеможливлює її розгляд по суті та прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Зважаючи на наведене та з урахуванням положень КПК України, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали 7 днів з дня отримання ним копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_3