Справа №601/585/25
Провадження № 1-кп/601/112/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000016 від 09 січня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Кокорів Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України,

встановив:

08 січня 2025 року приблизно о 23:00 год., ОСОБА_3 перебував поблизу придорожнього хреста, який знаходиться на території вул. Миру, с. Старий Кокорів Кременецького району Тернопільської області, де також у цей час перебував неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , та на грунті раніше сформованих неприязних відносин ОСОБА_3 розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_6 .

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заподіяння фізичного болю ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій протиправний намір 08 січня 2025 року приблизно о 23:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи поблизу придорожнього хреста, який знаходиться на території вул. Миру, с. Старий Кокорів Кременецького району Тернопільської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лоба ОСОБА_6 , внаслідок чого останній відчув фізичний біль та від цього упав на землю на спину.

В результаті вчинення вказаних умисних неправомірних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_6 відчув фізичну біль в ділянці лоба не отримавши при цьому тілесних ушкоджень.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Просить призначити ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 126 КК України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_8 погодились із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого відносно ОСОБА_6 кримінального правопорушення та будучи ознайомленими з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, не заперечують проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що надали до суду відповідну заяву.

Таким чином, встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 126 КК України, за ознакою умисного завдання побоїв та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 382, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 1 статті 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: