Справа № 192/2825/24
Провадження № 1-в/192/554/24
Ухвала

Іменем України

14 листопада 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

04.12.2019 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

06.08.2020 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

12.11.2020 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Був засуджений 04.12.2019 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.07.2020.

06.08.2020 засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано 1 рік 3 місяці позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019, та остаточно призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі. Початок строку ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 08.09.2020.

12.11.2020 засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. За правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проваджень застосовано принцип поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020, остаточно призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано покарання, яке було частково відбуте за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020.

Згідно з ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021 у строк покарання, яке призначене вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 підлягає зарахуванню за ч. 5 ст. 72 КК України частково відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 з 25.05.2020 по 14.12.2020 включно.

Початок строку: 15.12.2020, кінець строку: 25.08.2025.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить:

на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України у зв?язку з усуненням караності діяння.

Прокурор посилається на те, що згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно з яким ним 26.09.2019 вчинено крадіжку на суму 738,33 грн, 22.02.2020 245 грн, 29.02.2020 1685 грн, що становить у 2019 та 2020 роках менше ніж 2 НМДГ, тобто дане діяння декриміналізовано.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 04 грудня 2019 року ОСОБА_4 був засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_4 23 травня 2019 року вчинив крадіжку майна на суму 1866,67 грн. Крім того, також у травні 2019 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, вчинив крадіжку майна на загальну суму 12757,06 грн. Його дії за кожним епізодом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

06 серпня 2020 року ОСОБА_4 засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано 01 рік 03 місяці позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років 03 місяці. Згідно з цим вироком ОСОБА_4 22 лютого 2020 року вчинив крадіжку майна на загальну суму 5633,33 грн.

12 листопада 2020 року ОСОБА_4 засуджений Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. За правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, призначеного за вироком Орджонікідзевського міського суду від 06.08.2020, остаточно призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_4 26 вересня 2019 року вчинив крадіжку майна на загальну суму 738,33 грн та його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, 22 лютого 2020 року ОСОБА_4 здійснив крадіжку майна на суму 245,00 грн, його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, 29 лютого 2020 року він здійснив крадіжку майна на суму 1685,00 грн, його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 1921 гривня, отже сума податкової пільги складає 960,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 1921 грн (960,50 грн х 2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривня, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2102 грн (1051 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна за одним з епізодів у травні 2019 року на суму 12757,06 грн та 22 лютого 2020 року на суму 5633,33 грн була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 23 травня 2019 року на суму 1866,67 грн, 26 вересня 2019 року на суму 738,33 грн, 22 лютого 2020 року на суму 245,00 грн та 29 лютого 2020 року на суму 1685,00 грн, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 та вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме за крадіжку 23 травня 2019 року майна на суму 1866,67 грн, 26 вересня 2019 року - на суму 738,33 грн, 22 лютого 2020 року - на суму 245,00 грн та 29 лютого 2020 року на суму 1685,00 грн, тобто суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цими вироками за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК Україниза епізодом крадіжки майна 23 травня 2019 року на суму 1866,67 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1