Справа № 702/82/25
Провадження № 1-кп/702/63/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Монастинище Черкаської обл., кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001918 від 06.12.2024 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, який має середню освіту, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою, АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 17.08.2024, близько 00 год. 10 хв., проходив стежкою біля ставка «Заводський», що розташований в с. Цибулів Уманського р-ну Черкаської обл. Проходячи біля вказаного ставка, він помітив мобільний телефон марки «Хіаоmі Мі 11 Lite» чорного кольору, який лежав в траві. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись біля ставу «Заводський», що розташований в селищі Цибулів Уманського району Черкаської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, підняв виявлений ним телефон марки «Хіаоті Мі 11 Lite» із сім картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та поклав його у кишеню, де в подальшому з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому продовжувався, останній раз, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи можливість повернути виявлений мобільний телефон власнику, розуміючи що вказане майно не є остаточно втраченим, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоmі Мі 11 Lite», чорного кольору вартістю 4003 грн із сім картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone», чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті, які не оспорював. Свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, що йому інкриміновано, визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, претензій до обвинуваченого не має, просив визначити покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.

Суд вислухавши думку прокурора, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не заперечуються відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувачений є винним у вчиненні зазначеного вище діяння та його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, оскільки встановлені у цьому кримінальному проваджені обставини свідчать про те, що поведінка обвинуваченого беззаперечно свідчить про спрямованість його умислу саме на крадіжку телефона, оскільки обвинувачений мав усвідомлювати, що у телефона є власник, який його шукає. Натомість ОСОБА_7 , не вживши заходів щодо встановлення власника телефону, заволодів ним та використовував для власних потреб.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, на медичних обліках не перебуває.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої Уманським районним сектором № 2 філії державної установи «Центр пробації», ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Також, суд бере до уваги позицію потерпілого, який просив визначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з викладеного, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази та процесуальні витрати по вказаному кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю один рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави 1989 грн. 75 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: мобільний телефон чорного кольору «Хіаоmі Мі 11 Lite», сім карту «Vodafone», коробку та гарантійний талон, вважати повернутими потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1