НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1128/25
Провадження № 1-кп/0182/867/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальних правопорушень (кримінальних проступків) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2025 за №0000062 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капулівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, собою з інвалідністю, депутатом та пенсіонером не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

14.01.2022 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

06.12.2022 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 ч.1 ст. 72 КК України остаточне призначення покарання позбавлення волі на 1 рік 7 місяців. 08.01.2025 року звільнений з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162, ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

24.12.2024 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про встановлення адміністративного нагляду у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 рік, заборонивши йому на період адміністративного нагляду вихід з місця помешкання з 22.00 до 6.00 годин; заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив; заборонити виїжджати за межі району без дозволу ВП; з`являтися за викликом органу Національної поліції (Відділу поліції) для реєстрації 4 рази на місяць.

Відповідно до довідки про результати проведеної бесіди з піднаглядним, ОСОБА_2 , зобов`язується на період адміністративного нагляду перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , а також попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

Достовірно знаючи про встановлені обмеження постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року, ОСОБА_2 ігноруючи встановлені щодо нього обмеження, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без відома працівників Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025 самовільно залишив місце проживання не повідомивши працівників Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, чим порушив правила адміністративного нагляду, про що свідчить наступне.

Таким чином, ОСОБА_2 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025 до 24.02.2025 ігноруючи встановлені постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року щодо нього обмеження, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду всупереч заборони покидати постійне мешкання з 22.00 години до 06.00 години наступної доби самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та змінивши місце мешкання не повідомив поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, чим порушив правила адміністративного нагляду визначені ст. 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, що 18.02.2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 проходив повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник протиправний умисел направлений на проникнення до території вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 та в якому фактично мешкають потерпіла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_2 близько 15 години 00 хвилин цього ж дня, перебуваючи в тому самому місці, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), статті 12 «Загальної декларації прав людини» та статті 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, а також осіб які мають право проживати за вказаною адресою на законних підставах, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, переліз через дерев`яний паркан території домоволодіння АДРЕСА_3 , після чого незаконно проник до приміщення літньої кухні вищевказаного домоволодіння, що є іншим володінням особи, чим грубо порушив право потерпілої ОСОБА_3 на недоторканість її володіння майна, гарантоване статтею 30 Конституції України, статтею 12 «Загальної декларації прав людини», статтею 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод».

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Ухвалою суду від 26.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2025 за №0000062 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), передбачених ч. 1 ст. 162, ст. 395 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором ОСОБА_5 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ст. 395 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 162, ст. 395 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.17-19). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілою ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій вона погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначивши, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.16).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ст. 395 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ст. 395 КК України, також не оспорюються потерпілим, про що свідчать долучені до обвинувального акта письмові заяви сторін кримінального провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.02.2025, згідно якої гр. ОСОБА_3 повідомила, що 18.02.2025 р. близько 15.00 год. невстановлена особа незаконно проникла до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (а.п.7). Протоколом огляду місця події від 18.02.2025 року, згідно якого 18.02.2025 року було оглянуто місце вчинення злочину, яким є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 (а.п.9-21 з фото таблицею). Поясненнями ОСОБА_3 , яка вказала, що 18.02.2025 року вона знаходилась на роботі в ПК «Дніпровський», приблизно о 15.25 год. їй зателефонував чоловік та повідомив, що він виявив в літній кухні невідомого чоловіка, який повідомив, що прийшов погрітись. Після цього, вона приїхала додому, де чоловік стояв з поліцейськими та давав пояснення (а.п.23,24). Поясненнями свідка ОСОБА_4 , згідно яких 18.02.2025 року він прийшов додому та вирішив піти в приміщення літньої кухні, де виявив невідомого чоловіка, який нібито зайшов погрітися. Після цього, він викликав працівників полії та приїхала його дружина, яка написала відповідну заяву до поліції (а.п.31). Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеними за участю свідка ОСОБА_4 , який вказав на особу на фото під №3, тобто саме на ОСОБА_2 як особу, яка проникла на територію домоволодіння по АДРЕСА_5 . Поясненнями свідка ОСОБА_7 згідно яких 20-25 січня 2025 року вона знаходилася в м. Нікополь, де в районі 8-го кварталу зустріла свого знайомого ОСОБА_2 , який шукав квартиру в м. Нікополь, бо з його слів він мешкав в с. Капулівка, де його контролювали працівники поліції, і він не хотів там жити, а шукав місце мешкання у м. Нікополі, з метою заховатись від працівників поліції. На його прохання пожити у неї, вона погодилась так як вони знайомі більше 10 років і приблизно з 20-25 січня він мешкає у неї вдома (а.п.44). Поясненнями свідка ОСОБА_8 , згідно яких з кінця січня 2025 року з її сусідкою ОСОБА_7 мешкав ОСОБА_9 , який як йому відомо вирішив ухилятись від нагляду працівників поліції за місцем мешкання в с. Капулівка (а.п.49). Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеним за участю свідка ОСОБА_8 , який вказав на особу на фото під №2, тобто саме на ОСОБА_2 як особу, яка проживає з його сусідкою ОСОБА_10 (а.п.50-53). Повідомленням про звільнення від відбування покарання особи щодо якої встановлений адміністративний нагляд від 08.01.2025 року, згідно якої 08.01.2025 року з Синельниківської ВК-94 звільнився ОСОБА_2 та вибув на територію, що обслуговується Нікопольським РУП (а.п.70). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 року, згідно якого відносно ОСОБА_2 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік (а.п.73,74).

Встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи, за ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше не судимою особою (а.п.113-119).

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 в межах санкцій ст.. 395, ст..162 ч.1 КК України, за якими кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, з застосуванням положень ст..75,76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162, ст.395 КК України і призначити покарання :

-за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік,

-за ст. 395 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1, п.3 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1