Справа № 444/1096/25
Провадження № 1-кс/444/172/2025
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

31 березня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3

розглянув клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з підстав зазначених у ньому. Просить винести ухвалу про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб - мотоцикл марки «Viper» без д.н.з., яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без права відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому. Просить таке задоволити.

Власник майна, будучи належним чином повідомлений про розгляд клопотання в судове засідання не зявився.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку слідчого, вивчивши представлені матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З витягу з ЄРДР за №0000229 від 27.03.2025 року вбачається, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 173 КПК України арешт тимчасово вилученого майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що 26.03.2025 біля 16-00 год. у м. Жовква по вул. Львівська, відбулася ДТП (зіткнення ТЗ) за участю автомобіля «Opel Movanо» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 та мотоцикла Viper під кермуванням ОСОБА_6 . В результаті ДТП кермувальник мотоцикла ОСОБА_6 та його пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

27.03.2025 транспортний засіб - мотоцикл марки «Viper» без д.н.з., яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки, на вказаному транспортному засобі наявні сліди злочину та сам транспортний засіб є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення авто-технічних і транспортно трасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту на транспортні засоби.

Без надання експертам транспортного засобу, останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан останнього, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП .

Передання, на даний час на зберігання транспортного засобу, власнику створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення:

- відчуження власником транспортного засобу, який визнаний речовим доказом, оскільки він був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину;

- знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз з метою встановлення всіх обставин події, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

На підставі викладеного і керуючись статтями 167, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на транспортний засіб - мотоцикл марки «Viper» без д.н.з., яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без права відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання даної ухвали доручити слідчому по даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 частини 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1