Справа №523/4994/25
Провадження №1-кс/523/1275/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , підозрюваної, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.3, ст. 189 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

За змістом клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000267 від 17.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України.

Так, відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Указу Президента України від 07.11.2024 за № 740/2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопа 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що на початку жовтня 2024 року ОСОБА_7 познайомився зі ОСОБА_8 , який на той час працював маляром на станції технічного обслуговування за адресою: м. Одеса, провулок Житомирський, 4, будинок 26/1 (гаражний кооператив «Житомирський - 26/1») з метою ремонту транспортного засобу Nissan NV-400, номерний знак НОМЕР_1 , яким ОСОБА_7 користується та володіє за довіреністю № 4614, наданою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, 24.12.2024, більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 привіз до ОСОБА_8 вказаний автомобіль та залишив його у гаражному боксі.

За домовленістю зі ОСОБА_8 транспортний засіб він повинен був забрати через декілька днів. Окрім того, ОСОБА_7 дозволив ОСОБА_8 , пересуватись на автомобілі у випадку необхідності придбати запчастини чи фарбу.

У свою чергу, у ОСОБА_8 на станції перебував на ремонті автомобіль марки «Опель Корса», номерний знак НОМЕР_2 , яким користується працівник поліції ОСОБА_10 та його дружина ОСОБА_5 .

Також, у невстановлений у ході досудового розслідування час на території станції технічного обслуговування за адресою: м. Одеса, вул. Цілковського, буд. 3, було скоєно крадіжку. У зв?язку із цим ОСОБА_8 вирішив залишити автомобіль Nissan NV-400, номерний знак НОМЕР_1 , у більш безпечному місці, про що повідомив 02.01.2025 у розмові ОСОБА_10 .

У цей же час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом «NISSAN NV 400», номерний знак НОМЕР_1 , під приводом надання допомоги ОСОБА_8 щодо тимчасового розміщення вказаного автомобіля на території свого заміського домоволодіння, з метою використання його для шантажу ОСОБА_8 , який, на його думку, необґрунтовано затримав ремонт його автомобіля.

Про вказані наміри ОСОБА_10 повідомив своїй дружині ОСОБА_5 , яка погодилась на участь у вчиненні злочину, продемонструвавши таку згоду своїми подальшими активними та умисними діями.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою, користуючись авторитетом працівника правоохоронного органу, ОСОБА_10 02.01.2025 запропонував ОСОБА_8 перегнати транспортний засіб «NISSAN NV 400», номерний знак НОМЕР_1 , на територію дачного будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , на що останній погодився.

У цей же день, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 спільно з дружиною ОСОБА_5 на власному автомобілі разом зі ОСОБА_8 направились до с. Вигода Одеської області

Під час руху ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що він сяде за кермо автомобіля «NISSAN NV 400», номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_8 повинен сісти в автомобіль до його дружини ОСОБА_5 з метою безперешкодного проїзду через блок-пости.

Після цього, ОСОБА_10 , сівши за кермо автомобіля «NISSAN NV 400», номерний знак НОМЕР_1 , стрімко вирушив вперед та зник у невідомому напрямку, а дружина ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_8 зупинилися на місці та очікували повернення останнього.

Після цього ОСОБА_10 повернувся пішки до автомобіля дружини та повідомив ОСОБА_8 , що транспортний засіб знаходиться у надійному місці.

3 метою повернення автомобіля 03.01.2024 ОСОБА_7 ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з відповідним проханням. Однак, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відмовили ОСОБА_8 у поверненні автомобіля та повідомили про існування надуманого боргу у зв?язку з затримкою ремонту їх автомобіля марки «Опель Корса», номерний знак НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 висунули вимогу, про те, що транспортний засіб не буде повернутий, поки ОСОБА_8 не поверне неіснуючого борг.

Про вказану ситуацію ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 . Прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_10 та ОСОБА_5 є протиправними, ОСОБА_7 вирішив звернутись до правоохоронних органів.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 02.01.2025 у ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які незаконно заволоділи транспортним засобом NISSAN NV «400», номерний знак НОМЕР_1 , яким користується та володіє ОСОБА_7 , виник умисел на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів в якості виплати неіснуючого боргу ОСОБА_8 за повернення вказаного транспортного засобу.

Так, 23.01.2025 року, приблизно о 14:00, під час телефонної розмови з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . ОСОБА_7 повідомив про необхідність забрати свій транспортний засіб NISSAN NV «400», номерний знак НОМЕР_1 , яким вони незаконно заволоділи.

У відповідь ОСОБА_10 зазначив, що вони не можуть повернути вказаний транспортний засіб, так як ОСОБА_8 , нібито, винен їм кошти в сумі 500 доларів США.

Під час указаної розмови ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_8 повинен їм повернути кошти.

У зв?язку з цим ОСОБА_7 запропонував організувати зустріч з усіма учасниками для вирішення питання щодо повернення належного йому автомобіля, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 погодились і домовилися про зустріч 25.01.2025.

Під час зустрічі 25.01.2025 на автомийці за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 130, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, висунули вимогу ОСОБА_7 про те, що транспортний засіб повернуть лише після отримання грошових коштів у сумі 500 доларів США від ОСОБА_8 або ОСОБА_7 та наполягали на існуванні у ОСОБА_8 неіснуючого боргу.

У свою чергу, ОСОБА_7 почав вимагати повернути належний йому транспортний засіб, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 відмовились, і почали наголошувати на своїй незаконній вимозі.

Так, 26.01.2025 року, приблизно о 19:00, ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного умислу з ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в телефонній розмові висунули вимогу ОСОБА_7 про необхідність погашення неіснуючого боргу ОСОБА_8 у будь-який спосіб, що є єдиною умовою повернення останньому транспортного засобу NISSAN NV «400», номерний знак НОМЕР_1 .

У свою чергу, 28.01.2025, приблизно о 19:30, ОСОБА_7 повторно зателефонував ОСОБА_10 з вимогою щодо повернення свого транспортного засобу, на що ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_5 , продовжуючи протиправні дії, направлені на примушування до передачі грошових коштів, відповів, що їх з ОСОБА_5 слова залишаються в силі та транспортний засіб йому повернуть виключно після передачі їм грошових коштів в розмірі 500 доларів США в рахунок оплати неіснуючого боргу ОСОБА_8 .

На вказані умови ОСОБА_7 , у зв?язку з обмеженням його прав на володіння та користування належним йому транспортним засобом, вимушено погодився.

У подальшому 31.01.2025 року, приблизно о 09:52, ОСОБА_7 під час телефонної розмови з ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , повідомив що ним зібрано необхідні грошові кошти на їх вимогу з метою повернення свого транспортного засобу.

У відповідь ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , призначила зустріч із ОСОБА_7 з метою отримання грошових коштів та подальшого повернення транспортного засобу, належного останнього.

У подальшому, 31.01.2025 приблизно о 16.30 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 поїхали до с. Вигода, за адресою: вул. Будівельників 15, де знаходився автомобіль ОСОБА_7 марки NISSAN NV «400», номерний знак НОМЕР_1 .

Після чого, на раніше висловлену незаконну вимогу ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 500 доларів США номіналом 100 доларів кожна купюра, за повернення транспортного засобу марки NISSAN NV «400», номерний знак НОМЕР_1 , які останній поклав до своєї куртки.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України 17.01.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267.

01.02.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вартість якого більше, ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та за ч.4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками як вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням свого службового становища, в умовах военного стану.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 31.01.2025 року, протоколом затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 31.01.2025 року, протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження.

Також встановлено, що 03.02.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Строк дії запобіжного заходу припиняє свою дію 31.03.2025 року.

Постановою заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 26 березня 2025 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за №0000267 від 17.01.2025 року відносно ОСОБА_5 підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч.3, 189 ч.4 КК України продовжений до трьох місяців, тобто до 01.05.2025 року, так як завершити досудове розслідування в двомісячний строк не надалося можливим, оскільки є необхідність в проведенні наступних слідчих дій: розсекретити у визначеному законодавством порядку матеріали, отримані за наслідками проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальних носіїв інформації), розсекретити у визначеному законодавством порядку документи (постанови), які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, допитати підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Після їх ознайомлення з результатми негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами розсекречених матеріалів НСРД повідомити про можливу зміну раніше повідомленої підозри, ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження, скласти та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрювана здійснила особливо тяжкі злочини, передбачені ст.ст. 289 ч.3, 189 ч.4 КК України, санкція статті яких, у разі визнання особи винною, передбачає позбавлення волі строком від 7 до 10 років, тобто в умисному корисливому тяжкому злочині, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, з урахуванням того, що Одеська область межує з Республікою Молдова та непризнаною республікою Придністров`я, та підозрювана може залишити територію України, незаконно впливати на свідків, тому на думку прокурора мета і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованими та достатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_3 , який у судовому засіданні підтримав своє клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, зазначивши, що строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, підозрювана вчинила особливо тяжкі кримінальні правопорушення, має місце мешкання, не порушує покладені на неї обов`язки, тому вважає за можливе для забезпечення належної поведінки відносно ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що також буде достатнім для запобігання ризикам;

-підозрювана та її захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Відповідно до ч.6 цієї ж статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є також згідно клопотання наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч.3, 189 ч.4 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню чи скриватися від органів слідства.

Враховуючи вищевикладене та обставини здійснення кримінального правопорушення, а також те, що підозрювана має місце проживання та засоби зв`язку, зважаючи на поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем її проживання з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши підозрюваній залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 181, 184-187, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто 01.05.2025 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 6:00 години ранку наступної доби, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги.

2) Утримуватись від спілкування зі свідками ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими свідками у кримінальному провадженні)

3) Не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5) Здати на збрерігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на вихзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на неї судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000267 від 17.01.2025 року.

Строк дії ухвали припиняє свою дію 01.05.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1