ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/180/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/52/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 січня 2025 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та накладено арешт на транспортний засіб марки «Kia Seed», 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є необхідним для проведення, в подальшому, ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, тому прийшов до висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2025 року про накладення арешту на майно.

Вважає, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею проводився упереджено, оскільки власник майна не була присутня під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, що призвело до неповного дослідження обставин справи і порушення прав власника майна.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06.01.2025 року зазначено адресу проживання ОСОБА_7 , як АДРЕСА_1 , а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 встановлено, що адресою проживання власника майна ОСОБА_7 , є АДРЕСА_2 .

Вважає, що вказані розбіжності можуть свідчити про те, що власник майна не була належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, оскільки адреси проживання різні.

Апелянт посилається на те, що слідчим суддею невірно зазначено марку автомобіля на який накладено арешт, а саме вказано накласти арешт на транспортний засіб марки «Кіа Seed», однак згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , правильна назва транспортного засобу «Кіа Ceed».

Вважає, що накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб марки «Кіа Seed», 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , є порушенням вимог чинного законодавства.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вказана ухвала була отримана ОСОБА_7 27.01.2025 року.

Адвокат ОСОБА_6 , власник майна ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Від усіх учасників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи- четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 04.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 04.01.2025 близько 02 год. 00 хв. на автодорозі М-19 в межах с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (курсант ВНЗ СБУ), керуючи транспортним засобом марки «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_2 , у якому перебували пасажири ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рухаючись в напрямку м. Дубно із м. Кременець, не впорався із керуванням та допустив зіткнення із бетонною частиною мосту. У результаті дорожньо-транспортної події водій та пасажири отримали тілесні ушкодження різного ступеню та були госпіталізовані до медичного закладу КНП «Кременецька опорна лікарня».

За даним фактом 04.01.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні 04.01.2025 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого вилучено автомобіль KIA CEED р.н. НОМЕР_2 білого кольору.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником вказаного автомобіля є ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

05 січня 2025 року постановою слідчого вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщено на арештмайданчик Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м.Кременець, вул. Драгоманова,5.

У вказаному кримінальному провадженні підозра нікому не оголошувалася.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч.1,2,3 ст.170 КПК України, майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, повинно арештовуватися, незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, може бути засобами вчинення кримінального правопорушення, містити на собі сліди злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідності проведення слідчих дій, експертиз, що має важливе значення для досудового слідства, з метою збереження цього майна як речового доказу, який необхідний для проведення слідчих дій від можливого його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, третіх осіб, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того чи іншого майна до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження - існують правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Щодо посилання апелянта на те, що слідчим суддею в ухвалі невірно зазначено назву автомобіля марки «Kia», зокрема вказано « ОСОБА_13 » замість «Kia Ceed», то відповідно до ст. 379 КПК України, суд, який допустив описку, має право її виправити.

Оскільки сторона захисту копію ухвали отримала поза межами апеляційного оскарження, слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 січня 2025 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді