УХВАЛА

Справа № 569/1118/25

1-кс/569/561/25

21 січня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на вилучені в ході проведення 16.01.2025 року огляду місця події речі, а саме мобільний телефон «Redmi 12»,imei 1: НОМЕР_1 який упаковано до сейф пакету №CRI 1228984, та вилучений до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 17.01.2025 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

З клопотання вбачається, 16.01.2025 року до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що колишня співмешканка на ім`я ОСОБА_6 , яка перебувала у нього в гостях, діючи умисно, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку мобільного телефону марки "Редмі", чорного кольору.

16.01.2025 року у приміщенні Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області у громадянки, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон «Redmi 12», який упаковано до сейф пакету №CRI 1228984, та вилучений до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

17.01.2024 постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вказані речі визнані речовим доказом.

Згідно із ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Досудовим слідством встановлено, що вилучені речі відповідають критеріям, викладеним ст. 98 КПК України, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення абовідчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Слідчий СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, просила задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися ним та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Враховуючи, те що слідчим доведено, що мобільний телефон марки «Redmi 12»,imei 1: НОМЕР_1 відповідає критеріям визначеним ст.98, 167 КПК України, а не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, мобільний телефон «Redmi 12»,imei 1: НОМЕР_1 який упаковано до сейф пакету №CRI 1228984, та вилучений до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, встановити заборону користувачу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. користуватися та розпоряджатися зазначеним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9