ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3020/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/54/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/54/25 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2024 року про відмову у звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні подання Кременецького РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2024.

В апеляційній скарзі, прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання органу з питань пробації.

Обґрунтовує її тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначені дії, відповідно до Закону № 3886-IX від 18.07.2024, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП. Просив звільнити засудженого ОСОБА_7 за епізодом вчиненого ним 05.07.2023 шахрайства від призначеного судом покарання, оскільки 09.08.2024 набули чинність зміни до Закону щодо підвищення порогу кримінальної відповідальності за крадіжку, згідно яких викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більш як два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. Враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_7 майна 05.07.2023 у вказаному кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, встановлені станом на 01.01.2023, а тому ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що начальник Кременецького РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_8 звернувся до Кременецького районного суду з поданням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2024 за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 роки обмеження волі, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 роки обмеження волі. Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Подання обґрунтовано тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначені дії, відповідно до Закону № 3886-IX від 18.07.2024, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд виходив з того що звільнення особи від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можливе лише у випадку повної декриміналізації вчиненого нею діяння, а не окремого епізоду оскільки покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України та воно здійснюється негайно, тому засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, в звязку з чим на засудженого ОСОБА_7 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024. При цьому суд врахував, що виключення зазначеного епізоду з обвинувачення, визнаного судом доведеним, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_7 .

Однак, колегія суддів з вказаним висновком не погоджується виходчи з наступного.

Як вбачається з вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 січня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 роки обмеження волі, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 роки обмеження волі. Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 09 лютого 2024 року.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Статтею 7 ЗУ Про державний бюджет на 2023 рік передбачено прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 1 січня 2023 року-2684 грн.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн (2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х 2 = 2684 грн.

Згідно вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2024, в справі № 601/3020/23 (1-кп/601/50/2024) ОСОБА_7 засуджений за шістьма епізодами, згідно яких ОСОБА_7 шляхом обману заволодів матеріальними цінностями з лютого по березень 2023 року на суму : 5580 грн. - за епізодом від 2 лютого 2023, 5400 грн. -2 березня 2023, 5580 грн.-4 квітня 2023, 4770 грн.-4 травня 2023, 2790 грн.-5 червня 2023, та 1329 грн.-5 липня 2023, тобто суми 5 епізодів перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суми 1 не перевищує.

Згідно з вироком Кремененцького районного суду Тернопільської обалсті від 9 січня 20204 року у справі № 601/30202/23 розмір заподіяної засудженим ОСОБА_7 шкоди за епізодом від 5 липня 2023 року у скожнні кримінашльних праворушень, передбачених ст.190 ч.ч.1,2 КК України становить 1329 грн, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з якого відповідно до Закону № 3886-IX від 18.07.2024 настає кримінальна відповідальність. Отже, має місце часткова декриміналізація діяння, передбачена даним вироком, а на засудженого розповсюджується дія Закону № 3886-IX від 18.07.2024, тому його слід кваліфікувати за ст.51 КУпАП. За іншими епізодоами злочинних діянь ОСОБА_7 за цим вироком розмір заподіяної шкоди перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян тому вони є кримінальними праворушеннями та не можуть бути визнані дрібними крадіжками.

За загальним правилом ч.2 ст.4 КК України що злочинність і караність діяння, а також інші кримінально- правові наслідки визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Припинення законної сили кримінально- правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачались у КК України як раніше злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

ВПВС у постанову у справі івід 13.01.2021 року по справі № 0306/7567/12(провадження №13-73кс19) вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність і караність діяння, а також інші кримінально- правові наслідки визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Припинення законної сили кримінально- правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачались у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосоується принцип ретроактивності.

Ч.1 ст. 58 Конституції України передбачено що закони та інші нормативно правовоі акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, має зворотню дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказане дає підстави вважати що має місце усунення законом караності діяння - викрадення чужого майна шляхом шахрайства, вартість якого станом на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімуів доходів громадян.

У відповідності до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунута, підлягає негайному звільненню від призначеного покарння судом.

Отже, місцевий судом було неправильно застосовано закону України т про кримінальну відповідальність, тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити у звязку з тим що ОСОБА_7 вчинив шахрайські дії спринивши шкоду за епізодом від 5 липня 2023 року на суму 1329 грн, що не перевищує двох неподтаковуваних мінімумів доходів громадян(2684грн.-у 2023 році) тому наявні підстави передбачені ч.2 ст.74 КК України для негайного звільнення засудженого від призначеного судом покарання з вказаним епізодом.

Разом з тим, ОСОБА_7 засудженого вказаним вироком за ч.1,2 ст.190 К України також за вчинення шахрайських дій на суму: 5580 грн. - за епізодом від 2 лютого 2023, 5400 грн. - за епізодом від 2 березня 2023, 5580 грн.- за епізодом від 4 квітня 2023, 4770 грн.- за епізодом від 4 травня 2023, 2790 грн. - за епізодом від 5 червня 2023, що є кримінально караними діяннями.

З огляду на що ОСОБА_7 вважається таким, що засуджений за ч.1,2 ст.190 КК України (на суму: 5580 грн. - за епізодом від 2 лютого 2023, 5400 грн. - за епізодом від 2 березня 2023, 5580 грн.- за епізодом від 4 квітня 2023, 4770 грн.- за епізодом від 4 травня 2023, 2790 грн. - за епізодом від 5 червня 2023) до остаточного покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України у виді до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарння з випробуванням терміном на рік.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2024 року про відмову у звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 . Слід скасувати та постановити нову, якою подання Кременецького РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області про його звільнення від відбування покарання задовольнити, звільнити від відбування покарання ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2024 у справі № 601/3020/23(провадження № 1-кп/601/50/2024) за ч.1, ч.2 ст.190 КК України за епізодом від 05.07.2023 року на підставі частини 2 статті 74 КК України, у узвязку з усуненням караності діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 407,419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2024 року про відмову у звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати, постановити нову, якою подання Кременецького РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 задовольнити. Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , від призначеного йому судом покарання за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2024 у справі № 601/3020/23(провадження № 1-кп/601/50/2024) за ч.1, ч.2 ст.190 КК України за епізодом шахрайських дій від 05.07.2023 із завданою сумою матеріальної шкоди 1329 грн. року на підставі частини 2 статті 74 КК України, у звязку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_7 таким, що засуджений за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2024 у справі № 601/3020/23(провадження № 1-кп/601/50/2024) за ч.1, ч.2 ст.190 КК України до покарання: ч.1 ст.190 КК (за епізодом шахрайських дій від 2 лютого 2023 на суму 5580 грн.) у виді 2 років обмеження волі , за ч.2 ст. 190 КК ( за епізодом шахрайських дій від 2 березня 2023- на суму 5400 грн., за епізодом шахрайських дій від 4 квітня 2023 на суму 5580 грн., за епізодом шахрайських дій від 4 травня 2023 на суму 4770 грн., за епізодом шахрайських дій від 5 червня 2023 на суму 2790 грн.) у виді 3 років обмеження волі, відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинненя менш суворого покарання більш суворим з визначеним йому остаточним покаранням у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України з покладенням обовязків: періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді