Справа № 643/2548/25
Провадження № 1-кс/643/851/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000426 від 19.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених № 0001059 від 29.01.2025 за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001059 від 29.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи до 14.06.2022 працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду оперуповноваженого зонального сектору № 1 відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, в період травня вересня 2022 року, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги поліцейського, з особистих мотивів, усупереч вимогам нормативно-правових актів, діючи умисно та протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, усупереч вказівці керівництва районного відділу поліції та ГУНП в Харківській області щодо необхідності здійснення виїзду поліцейських з тимчасово окупованої території та заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, не здійснив виїзд з смт Дворічної Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області на підконтрольну Україні територію, натомість з власної ініціативи, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацював з представниками збройних формувань рф, які 24.02.2022 здійснили окупацію вказаного населеного пункту, починаючи з середини травня 2022 року виконував незаконні вказівки невстановлених представників військових формувань рф, проводив прийом заяв та повідомлень про злочини і події та їх документальне оформлення відповідно до законодавства країни-агресора - рф, відібрання пояснень у осіб відповідно до законодавства країни-агресора рф, здійснення чергування, тощо, при цьому, відвідуючи щоденно як своє робоче місце адміністративну будівлю сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташовану за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Дворічна, вул. Слобожанська, 33, яка була захоплена та взята під контроль військовими формуваннями рф, а також виконуючи обов`язки на добровільно зайнятій не пізніше 05.07.2022 посаді «исполняющего обязанности начальника отделения по борьбе с групповой преступностью», а, в подальшому, проте не пізніше 01.09.2022, виконуючи обов`язки на добровільно зайнятій посаді «оперуполномоченного группы уголовного розыска Пункта полиции №1 (дислокация пгт Двуречная)» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», зокрема, здійснив відібрання заяв: 16.05.2022 у ОСОБА_6 та 15.06.2022 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в подальшому було зареєстровано в «книге учёта преступлений, правонарушений и происшествий» незаконного правоохоронного органу за № 121 від 17.06.2022 та № 208 від 30.06.2022, відповідно; здійснив відібрання пояснень: 08.08.2022 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 08.08.2022 у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рамках розгляду матеріалу № 461 від 09.08.2022; 18.08.2022 у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках розгляду матеріалу № 396 від 02.08.2022; 21.07.2022 у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 21.07.2022 у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 21.07.2022 у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в рамках розгляду матеріалу № 318 від 22.07.2022; 18.08.2022 у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в рамках розгляду матеріалу №121 від 17.06.2022; 15.06.2022 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.06.2022 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 30.06.2022 у ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , 30.06.2022 у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 в рамках розгляду матеріалу № 208 від 30.06.2022, отримавши посвідчення співробітника незаконного правоохоронного органу та грошову винагороду за виконання повноважень в національній валюті рф, а саме: за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 70000 російських рублів та за період з 01.07.2022 по 30.07.2022 в сумі 70000 російських рублів, чим створив умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, тим самим забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території смт Дворічної Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, шляхом надання безпосередньої допомоги державі-агресору на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , будучи до 14.06.2022 працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду оперуповноваженого зонального сектору № 1 відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, маючи злочинний умисел на вчинення колабораційної діяльності, у період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, а саме - смт Дворічній Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 05.07.2022, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», а саме: посаду «исполняющего обязанности начальника отделения по борьбе с групповой преступностью», про що 05.07.2022 представниками незаконної окупаційної влади рф видано наказ № 1-лс за підписом « ОСОБА_17 » - керівника зазначеного незаконного правоохоронного органу,

28.07.2022 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення колабораційної діяльності шляхом добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, отримав посвідчення співробітника незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», а також ОСОБА_5 отримав грошову винагороду в національній валюті рф, а саме: за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 70000 російських рублів та за період з 01.07.2022 по 30.07.2022 в сумі 70000 російських рублів.

Цими діями громадянин України ОСОБА_5 створив умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території смт Дворічної Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області.

Крім того, громадянин України Громадянин України ОСОБА_5 , будучи до 14.06.2022 працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду оперуповноваженого зонального сектору № 1 відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, маючи злочинний умисел на вчинення колабораційної діяльності, у період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 01.09.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, а саме: смт Дворічної Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», а саме: посаду «оперуполномоченного группы уголовного розыска Пункта полиции №1 (дислокация пгт Двуречная)», про що представниками окупаційної влади рф видано наказ без дати та номеру за підписом « ОСОБА_17 » - керівника зазначеного незаконного правоохоронного органу, чим створив умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, тим самим забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території смт Дворічної Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

30.01.2025 із дотриманням вимог ст. ст. 40, 135, 276 - 278 КПК України

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Копію письмового повідомлення про підозру направлено за останнім місцем роботи ОСОБА_5 , його місцем реєстрації та проживання, на адресу родичів, а також опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10.02.2025, 11.02.2025, 12.02.2025.

Однак, у визначений день та час підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_5 проживав та фактично перебував на тимчасово окупованій частині Куп`янського району Харківської області, а в подальшому екстрено покинув Харківську область та виїхав до рф з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: вилученою документацією щодо роботи незаконного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, а саме особовими справами громадян України, які добровільно зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, наказами про їх призначення, зарплатними відомостями, угодами на добровільну співпрацю з представниками держави-агресора, трудовими договорами тощо, серед яких виявлено документи на ім`я ОСОБА_5 ; допитами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 ; відповідями на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна та кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства на території рф - держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Орган досудового розслідування вважає, що в зв`язку з тим, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання необхідно накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №1350 від 26.08.2015 видане Дворічанською держнотконторою Харківської області.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище вказане нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Крім того у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза перереєстрації права власності на вказане нерухоме майно до закінчення розгляду клопотання, тому з метою забезпечення арешту майна є доцільним проводити розгляд даного клопотання без виклику власника майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з клопотанням надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.172 власник майна ОСОБА_5 про розгляд клопотання не повідомлявся.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Виходячи зі змісту вимог ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно з п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи, що у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза перереєстрації права власності на вказане рухоме майно до закінчення розгляду клопотання, тому з метою забезпечення арешту майна є доцільним проводити розгляд даного клопотання без виклику власника майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу №1350 від 26.08.2015, виданого Дворічанською держнотконторою Харківської області..

Заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, як виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцем, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) на нерухоме майно належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме: квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1