ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/ 9227 /24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1459 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самої підозрюваної ОСОБА_7 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянка України, із середньою освітою, одруженої, працюючої на посаді реєстратора медичного приймального відділення Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця», раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", строком до 03.01.2025 року, включно, без визначення застави.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який забезпечить досудове розслідування та запобіганню вказаних ризиків або визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість підозри, пред`явленій підозрюваній за ч.1 ст.114-1 КК України з підстав недоведеності слідчим мотиву та мети дій підозрюваної та настання суспільно небезпечних наслідків. Також вважає ризики перерахованими, але не доведеними. Крім того, вважає, що судом не було враховано вік та стан здоров`я підозрюваної, яка є особою похилого віку та має розлади здоров`я, внаслідок чого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може негативно вплинути на її стан здоров`я. Підозрювана має постійне місце роботи, де працює з 1988 року, за місцем роботи характеризується з позитивного боку, є ветераном праці, має дітей та онуків з якими разом мешкає, що свідчить, на думку захисника, про міцність її соціальних зв`язків. Крім того, вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, судимостей не має.

А тому, захисник вважає, що обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту чи особистого зобов`язання, повністю забезпечить виконання покладених на неї обов`язків.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважав рішення законним та обґрунтованим.

Підозрювана в судове засідання не з`явилась, була, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомленою про дату та час та місце розгляду справ.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю підозрюваної, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваної та самої підозрюваної не стосується погіршення становища підозрюваної.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Управління СБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001560 від 30.11.2023,, в якому ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в здійсненні умисних дій, направлених на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб та підробці офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, повторно за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа.

03.10.2024 ОСОБА_7 затримано та повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України..

25.11.2024 року до суду надійшло клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в обґрунтування якого, слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж); протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (огляд і виїмка кореспонденції); протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (обстеження публічно недоступних місць); протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (зняття інформації з електронних інформаційних систем); протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії (візуальне спостереження); висновками медико-соціальної експертизи «Центральної медико-соціальної експертної комісії» Міністерства охорони здоров`я України; протоколами оглядів предметів, речей і документів, у тому числі вилучених грошових коштів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , журналу обліку МСЕК індивідуальних програм реабілітації інвалідів. Також слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також здійснення незаконного впливу на інших осіб по даному кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, оскільки у підозрюваної відсутні патріотичні переконання, що, серед іншого, спонукало її вчинити дії, направлені на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в період воєнного стану.

Слідчий вважав, що, враховуючи характер кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 , менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної, та просив, враховуючи викладені обставини, не застосовувати відносно підозрюваної заставу, посилаючись на підстави, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену їй у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України та вважав, що надані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , так як наявні в матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому зазначивши, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок, оскільки стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя зауважив, що відповідність дій підозрюваної із кваліфікацією, яка зазначена стороною обвинувачення, вирішується судом при ухвалені вироку після дослідження усіх зібраних доказів по справі.

Врахувавши особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, одружена, працює на посаді реєстратора медичного приймального відділення Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 філії "Центр охорони здоров`я АТ "Укрзалізниця", згідно медичних документів має захворювання, а також з урахуванням наданих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, введення на території України воєнного стану, слідчий суддя дійшов висновку про наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту від найбільш небезпечних посягань на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним прокурором ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а ризики, передбачені п.п.2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав на даний час не доведеними.

Оцінюючи наявні ризики, а також сукупність обставин: вагомість наявних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 умисного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, у зв`язку з чим, обрав підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.01.2025 року, включно, без визначення застави, з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України, який є злочином в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинений в умовах воєнного стану, що на думку суду, на теперішній час, враховуючи стадію досудового розслідування, є підставою для застосування запобіжного заходу, без визначення застави.

При цьому, суд врахував, що даних які-б свідчили про неможливість перебування підозрюваної в слідчому ізоляторі за станом здоров`я, слідчому судді не надано.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передбачати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у здійсненні умисних дій, направлених на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб та підробила офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, повторно за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризику переховування від органів розслідування та суду, доведена необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки характер вчинених підозрюваною дій, дає достатні підстави вважати, що вона може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою, не виключений ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому, колегія суддів бере до уваги, надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від суду, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину, може вдатися до відповідних дій.

Характер висунутої ОСОБА_7 підозри, дає достатні підстави вважати, що вона може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваною вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки і обороноздатності в період воєнного стану в України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Фактичні обставини справи, згідно пред`явленої ОСОБА_7 підозри, та вагомість наявних доказів про вчинення нею умисних дій, направлених на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, в особливий період, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку, а тому, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та окремих громадян.

Зазначені обставини і наявність вказаного ризику є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в обранні щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді триманні під вартою без права внесення застави, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції по даній справі, колегія суддів приймає до уваги рішення Конституційного Суду України від 13 06 2019 року в тій його частині, де звернута увага на необхідність дотримання вимог п.1 ч.1 ст.178 КПК України щодо оцінки в сукупності всіх обставин, у тому числі вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою без визначення застави, погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваної під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваної про недоведеність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Відомості апеляційної скарги сторони захисту з приводу врахування особистих якостей підозрюваної, наявності у неї міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, були враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення та самі по собі не мінімізують наявного ризику і не свідчать про незаконність рішення слідчого судді.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 року про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 03.01.2025 року, включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3