справа № 208/8704/23
провадження № 1-кп/208/161/25
УХВАЛА

11 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001101 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Поле, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

По справі допитані потерпіла, свідок, оголошені письмові матеріали справи.

В судове засідання не з`явився свідок захисту ОСОБА_7 і судом встановлюється місце його знаходження.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано наступним.

Шапошник обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. У разі визнання обвинуваченого винним, ймовірність звільнення його від відбуття покарання з випробуванням виключається. Шапошник не має утриманців, не має і джерела доходу.

Шапошник обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину в період відбуття покарання за попереднім вироком з іспитовим строком, що вказує на існування ризиків переховування від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, вчинення іншого кримінального правопорушення. З урахуванням зазначених ризиків, прокурор вважає, що менш суворий ніж тримання під вартою запобіжний захід, не спроможний забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Ризики наведені в клопотанні об`єктивно не обґрунтовані. Шапошник має постійне місце мешкання, матір, тривалий час перебуває під вартою. Його належну процесуальну поведінку цілком можливо забезпечити шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. Обвинувачений підтримав думку захисника. Зазначив, що його матір хвора, потребує його допомоги.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

ЄСПЛ у рішеннях в справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Знаходячись на свободі Шапошник може переховуватись від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, яка у такому випадку є безальтернативною і суворою за мірою покарання, та за умов застосування у такому випадку ст. 71 КК України.

Шапошник є раніше судимим за тяжкий корисливий злочин, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину в період відбуття з випробуванням покарання у виді 5 років позбавлення волі за попереднім вироком. Суду не надано будь-яких даних про сталі соціальні зв`язки обвинуваченого, наявність у нього постійного заробітку, і суд приходить до висновку про об`єктивність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, та на які на теперішній час вказує прокурор, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали, не зменшилися, й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що жоден з інших запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку Шапошник, і тому вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, судом встановлена.

Судом встановлена можливість внесення застави, але тривалий час вона не внесена, що на думку суду може свідчити про її непомірність і необхідність її зменшення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 08.05.2025 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками по справі поза межами судового засідання.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, окрім застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий,суддя ОСОБА_1