УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 Справа №607/27908/24 Провадження №1-кп/607/146/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001077 від 12 грудня 2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Самбір, Львівської області, українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, працюючої менеджером ФОП ОСОБА_6 , одруженої, на утриманні неповнолітня дитина: Єва, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, з якого вбачається, що 06.12.2024, близько 23:07, у ОСОБА_4 , яка перебувала в дворі житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 виник протиправний умисел на завдання фізичного болю ОСОБА_5 без спричинення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 06.12.2024, близько 23:07, ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдала ОСОБА_5 удар рукою у ділянку голови ззаду, чим завдала фізичного болю та не спричинила тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке є кримінальним проступком, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. Також пояснила, що 06.12.2024 між нею та водієм таксі ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 відбулася суперечка через перевищення допустимої кількості пасажирів. А саме ОСОБА_5 відмовлявся здійснювати перевезення пасажирів, на їхню пропозицію доплатити відмовився. Відповідно вона вийшла з машини та випадково хлопнула дверкою, на що потерпілий почав її принижувати і вона не стрималася та нанесла удар. Стверджує, що негативно оцінює свій вчинок, визнає, що порушила закон. Крім того, вказала, що ще на досудовому розслідуванні визнала свою винуватість у скоєнні даного правопорушення, просила у потерпілого вибачення за вчинене нею діяння та вважає свою поведінку неприпустимою, а відтак шкодує про вчинене.

Потерпілий у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Також вказав, що обвинувачена вибачалася перед ним, однак, на його думку, таке вибачення не є щирим, а формальним. Крім того, пояснив, що він здійснює підробіток, надаючи послуги таксі. Так, 06.12.2024 виконуючи замовлення, він приїхав і побачив біля будинку компанію людей, які сіли до нього в автомобіль. При цьому він одразу зазначив їм, що поїздка не відбудеться, оскільки кількість пасажирів перевищує допустиму кількість. Після чого обвинувачена вийшла з автомобіля, вживаючи нецензурну лексику та демонстративно хлопнула дверима автомобіля, на що він вийшов з автомобіля і дав їй зауваження щодо цього. Надалі він обернувся, щоб сісти в автомобіль і поїхати, однак в цей час відчув удар в голову. Також зазначив, що поліцію одразу на місці не викликав, а тільки через шість днів звернувся в правоохоронні органи. Цивільний позов ним подано не було, і наміру його подавати не має. .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що дане клопотання підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке є кримінальним проступком, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого обвинуваченою клопотання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , що передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, класифікуються як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст. 45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

З огляду на заперечення потерпілого щодо задоволення клопотання з`ясуванню судом підлягає наявність визначених ст. 45 КК України таких підстав як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Суд враховує, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї протиправної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення діяння, вказувати на справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані щодо поведінки такої особи, ставлення до вчиненого, аспектів відшкодування шкоди тощо.

Про щирість каяття обвинуваченої свідчить поведінка останньої, яка як під час дізнання, так і судового розгляду просила у потерпілого вибачення та шкодувала про вчинене.

Із пояснень сторони обвинувачення вбачається, що обвинувачена активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, з`являлася на усі виклики дізнавача і прокурора.

Щодо питання про, повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, в контексті обставин цієї справи слід зазначити наступне. ОСОБА_4 , інкримінується вчинення проступку визначеного ч. 1 ст. 126 КК України, а саме - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. Цивільний позов про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди у провадженні не заявлявся, потерпілий в судовому засіданні ствердив суду що жодних претензій до обвинуваченої не має, відтак підстави для її відшкодування відсутні, що не може слугувати перешкодою для звільнення від відповідальності.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю даного кримінального правопорушення та вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним, не пов`язане з корупцією та не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому з врахуванням даних щодо особи обвинуваченої, дійшов до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001077 від 12 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, слід закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у відповідності до ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі ст.ст. 44, 45 КК України, ст.ст. 284, 286, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження № 0001077 від 12 грудня 2024 року за даним фактом закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1