Справа № 650/130/25
провадження № 1-кп/650/288/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 03.11.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом до закінчення особливого періоду, стрільця 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 «солдат», раніше судимого:

- Голосіївською окружною прокуратурою скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;

- 11.01.2023 засуджений Дніпровським районним міським судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та 1 місяць;

- 13.06.2023 засуджений Дніпровським районним міським судом м. Києва за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та 2 місяці (05 липня 2024 умовно-достроково звільнений від відбування покарання за статтею 81-1 КК України, невідбутий термін 3 роки 11 місяців 23 дні позбавлення волі),

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді проходячи її на посаді стрільця 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи з єдиним прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого вживання наркотичних засобів, незаконно, без мети збуту, декілька місяців тому перебуваючи у відпустці в м. Києві, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», використовуючи лікарський рецепт придбав наркотичний засіб у вигляді пігулок а саме 25 пігулок метадону - загальна маса яких становить - 0,6355 г., та 10 пігулок димідролу, загальна маса яких становить - 0,4745 г., котрі 02.11.2024 в період часу з 20 години 35 хвилин по 20 годин 45 хвилин, було вилучено працівниками Національної поліції в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження, суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколу допиту підозрюваного, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною першою статті 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який за місцем несення служби характеризується посередньо, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, не працює, є військовослужбовцем за контрактом, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, перебуває під адміністративним наглядом.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить: рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найбільш суворого за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 309 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на два роки.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив вказане кримінальне правопорушення будучи особою до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України, згідно з частиною третьою статті 81-1 КК України.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року, який набрав законної сили 14 липня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України в редакції Закону України № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» та призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року, з урахуванням змін внесених за ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, до покарання за даним вироком, остаточно визначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки 2 (два) місяці.

Ухвалою Бориспільський міськрайонний суд Київської області від 05 липня 2024 року № 359/7098/24, яка набрала законної сили 15 липня 2024 року, постановлено:

Подання виконуючого обов`язки начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за вироком за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 19.02.2024 року за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці, - умовно-достроково на невідбуту частину призначеного основного покарання, що становить 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців 23 дні позбавлення волі, для проходження військової служби за контрактом.

В той же час обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за частиною першою статті 309 КК України під час умовно-дострокового звільнення від відбування невідбутої частини основного покарання.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також факт вчинення ним протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання із застосуванням статті 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, у виді позбавлення волі до покарання призначеного даним вироком.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до частини четвертої статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, а відповідно до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Відповідно до частини першої статті 71, частини першої статті 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року по справі № 755/5631/23 до покарання, призначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 4775,40 грн.

Речові докази, а саме: наркотичний засіб, який згідно висновку експерта СЕ-19 115-24 20747-НЗІРАП - є метадон, сейф-пакет WAR 1105832 з біркою НДЕКЦ, 0,6355 г.; сильнодіючий лікарський засіб, який згідно висновку експерта СЕ-19 115-24 20747-НЗІРАП - є димедрол, сейф-пакет WAR 1105833 з біркою НДЕКЦ, 0,4745 г знищити.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1