Cправа № 127/8047/25
Провадження № 1-кс/127/3520/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 11.03.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 11.03.2025 року.

Скарга мотивована тим, що 11.03.2025 ОСОБА_3 звернулася до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. Однак в порушення вимог ст.214 КПК України уповноваженими особами Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, до цього часу відомості за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_3 звернулась до суду з даною скаргою, у якій просила суд зобов`язати уповноважених осіб Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 11.03.2025.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 свою скаргу підтримала, просила її задовольнити. По суті скарги пояснила суду, що в рамках кримінального провадження, досудове розслідування якого здійснюється слідчим відділом Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, вона зверталася з клопотанням про призначення повторної комплексної судово-медичної експертизи, за результатами якого було винесено постанову про відмову у його задоволенні. Оскільки дану постанову було потім скасовано Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області, то, на думку заявниці, слідчий повинен був повторно розглянути дане клопотання та повідомити про результати його розгляду, чого зроблено не було, в чому вбачається склад кримінального правопорушення, а саме - невиконання рішення суду.

Старший слідчий Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, оскільки вважає її невмотивованою та безпідставною. Надав суду для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000612, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023.

21.02.2025 ОСОБА_3 звернулася до слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 із клопотанням про призначення повторної судово-медичної експертизи у вищевказаному кримінальному провадженні. За результатами розгляду даного клопотання слідчим СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було винесено постанову від 22.02.2025 про відмову у його задоволенні.

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2025 постанову слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 21.02.2025 у кримінальному провадженні №0000612, внесеному до ЄРДР 19.10.2023, було скасовано.

11.03.2025 ОСОБА_6 звернулася до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, із заявою про вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме - невиконання рішення суду.

Як зазначається у вищевказаній заяві від 11.03.2025, 04 березня 2025 слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду в справі № 149/639/25 виніс ухвалу, яка набрала законної сили. Слідчий ОСОБА_5 цю ухвалу не виконала у передбачені законодавством строки та не надала направлення на судово-медичну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова у прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядати заяву ОСОБА_3 , як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Оскільки ухвала слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.03.2025 скасовує рішення слідчого, винесене під час досудового розслідування, і при цьому не містить прямого зобов`язання слідчого вчинити певну дію, то, відповідно, підстави стверджувати про невиконання слідчим такого рішення суду відсутні.

Отже, зі змісту заяви ОСОБА_3 від 11.03.2025 вбачається, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого злочину (кримінального правопорушення).

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_3 від 11.03.2025 об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно у посадових осіб Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, не виникало обов`язку внести викладені в ній відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 11.03.2025 року, задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 22, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 11.03.2025 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7