Справа № 752/3553/25
Провадження № 1-кс/752/1716/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , предстаника власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 - про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000803, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 303 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене 18.02.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Samsung» Galaxy S8 чорного кольору та мобільний телефон «Oppo» синього кольору; 3 банківських картки - «ПриватБанк» - НОМЕР_1 ; «Пумб» - НОМЕР_2 ; «Sportbank» - НОМЕР_3 ; 4 купюри номіналом 100 євро - №№ SE, SE, SE, SE; 5 купюр номіналом 50 євро - №№ RE, WB, UB, MD, SL; посвідчення ДФТГ серія НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_8 »; MacBook Pro serial НОМЕР_6; IPhone 16 Pro Max imei: НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; IPhone 15 Pro Max.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000803 від 22.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від проституції іншої особи, з метою вчинення ряду злочинів, які потребують ретельної довготривалої підготовки, вирішив створити місце розпусти.

Так, з метою реалізації свого злочинного наміру, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше серпня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності, з метою вчинення тяжких злочинів у сфері моральності, розробили єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, відповідно до якого, ОСОБА_11 здійснює рекламування послуг місця розпусти, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на посадах адміністраторів вищевказаного місця розпусти, підтримували спілкування з ОСОБА_4 та виконували вказівки останнього, зокрема займатися звідництвом осіб жіночої статі із клієнтами для надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, вели контроль за оплатою вказаних послуг між клієнтом та особами жіночої статі, які надавали послуги сексуального характеру, а отримані від зайняття сутенерством грошові кошти перераховували на криптогаманець ОСОБА_4 .

Так, 01 липня 2024 року, із залученим до конфіденційного співробітництва конфідентом ОСОБА_12 , в період часу з 19 год. 30 год. до 21 год. 00 хв., за адресою місця розпусти, а саме: АДРЕСА_2 , було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно адміністратора ОСОБА_10 , яка, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надала вказівку ОСОБА_13 надати конфіденту послуги сексуального характеру за грошові кошти у сумі 5000 грн, які в подальшому розподілялись між особою, яка надавала інтимні послуги та адміністратором ОСОБА_10 , яка в свою чергу, в подальшому перерахувала вищевказані грошові кошти на рахунок ОСОБА_4 для подальшого їх розподілення між учасниками групи, до складу якої, окрім останнього, входить ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Крім того, 10 грудня 2024 року, із залученим до конфіденційного співробітництва конфідентом ОСОБА_12 , в період часу з 13 год. 40 хв. до 20 год. 20 хв., за адресою місця розпусти, а саме: АДРЕСА_2 , було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно адміністратора ОСОБА_9 , яка, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надала вказівку ОСОБА_14 надати конфіденту послуги сексуального характеру за грошові кошти у сумі 5000 грн, які в подальшому розподілялись між особою, яка надавала інтимні послуги та адміністратором ОСОБА_9 , яка в свою чергу, в подальшому перерахувала вищевказані грошові кошти на рахунок ОСОБА_4 для подальшого їх розподілення між учасниками групи, до складу якої, окрім останнього, входить ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Крім того, 17 січня 2025 року, із залученим до конфіденційного співробітництва конфідентом ОСОБА_12 , в період часу з 09 год. 25 хв. до 12 год. 30 хв., за адресою місця розпусти, а саме: АДРЕСА_2 , було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно адміністратора ОСОБА_10 , яка, діючи повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надала вказівку ОСОБА_15 надати конфіденту послуги сексуального характеру за грошові кошти у сумі 6000 грн, які в подальшому розподілялись між особою, яка надавала інтимні послуги та адміністратором ОСОБА_10 , яка в свою чергу, в подальшому перерахувала вищевказані грошові кошти на рахунок ОСОБА_4 для подальшого їх розподілення між учасниками групи, до складу якої, окрім останнього, входить ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

18.02.2025, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено таке майно: мобільний телефон «Samsung» Galaxy S8 чорного кольору та мобільний телефон «Oppo» синього кольору; 3 банківських картки - «ПриватБанк» - НОМЕР_1 ; «Пумб» - НОМЕР_2 ; «Sportbank» - НОМЕР_3 ; 4 купюри номіналом 100 євро - №№ SE, SE, SE, SE; 5 купюр номіналом 50 євро - №№ RE, WB, UB, MD, SL; посвідчення ДФТГ серія НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_8 »; MacBook Pro serial НОМЕР_6; IPhone 16 Pro Max imei: НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; IPhone 15 Pro Max.

18.02.2025 вищезазначене вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є збереження речових доказів.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечив проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що власником телефону IPhone 16 Pro Max, а також коштів в сумі 650 Євро є ОСОБА_5 . Решта вилученого майна належить ОСОБА_4 . Слідчим у клопотанні не обґрунтовано, що вилучені під час обшуку речі, документи та кошти відповідають критеріям речових доказів. Клопотання не містить відомостей про причетність ОСОБА_5 до обставин кримінального провадження в рамках розслідування якого проведено обшук та вилучено належне їй майно. Письмові заперечення захисника долучено до матеріалів клопотання.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000803 від 22.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

18.02.2025, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2025 у справі № 752/3553/25, провадження №1-кс/752/1596/25, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено таке майно: мобільний телефон «Samsung» Galaxy S8 чорного кольору та мобільний телефон «Oppo» синього кольору; 3 банківських картки - «ПриватБанк» - НОМЕР_1 ; «Пумб» - НОМЕР_2 ; «Sportbank» - НОМЕР_3 ; 4 купюри номіналом 100 євро - №№ SE, SE, SE, SE; 5 купюр номіналом 50 євро - №№ RE, WB, UB, MD, SL; посвідчення ДФТГ серія НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_8 »; MacBook Pro serial НОМЕР_6; IPhone 16 Pro Max imei: НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; IPhone 15 Pro Max.

18.02.2025 постановою слідчого вилучені під час обшуку речі, документи та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучене під час обшуку майно містить чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим у клопотанні мета щодо збереження речових доказів може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором в судовому засіданні доведено, що вищезазначене вилучене під час обшуку майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження, може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення обшуку 18.02.2025 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung» Galaxy S8 чорного кольору;

- мобільний телефон «Oppo» синього кольору;

-3 банківських картки - «ПриватБанк» - НОМЕР_1 ; «Пумб» - НОМЕР_2 ; «Sportbank» - НОМЕР_3 ;

-4 купюри номіналом 100 євро - №№ SE, SE, SE, SE;

-5 купюр номіналом 50 євро - №№ RE, WB, UB, MD, SL;

-посвідчення ДФТГ серія НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_8 »;

-MacBook Pro serial НОМЕР_6;

-IPhone 16 Pro Max imei: НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-IPhone 15 Pro Max.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1