Справа № 482/2523/24
Номер провадження 1-кс/482/791/2024
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2024 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області клопотання прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000076 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000076 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України про арешт майна шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження (можливості користування/розпорядження), до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України, а саме:

- корпоративні права та статутний капітал ТОВ «ТОКА» з розміром статутного капіталу 5 100 000 грн., єдиними власниками (учасниками) якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (незаконно змінений на єдиного власника ОСОБА_5 ), що зареєстроване за юридичною адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Кандибіне. Вул. Горького, 13А/3.

- заборонити державному реєстратору та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасників, керівників, місцезнаходження, статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОКА» .

На обґрунтування клопотання вказано, що в ході розгляду та перевірки звернення ОСОБА_4 встановлено, що невідомі особи, шахрайський шляхом заволоділи майном, належним у тому числі заявнику. Відповідно до відомостей інтернет-ресурсу «Опендатабот» у ТОВ «ТОКА», одним із засновників якого, був ОСОБА_4 21.11. 2024 змінено статут підприємства - з 5 млн грн на 2 млн грн, що може свідчити про заволодіння майном ОСОБА_4 , якого 20.11.2024 видалено з переліку засновників підприємства.

Відповідно до звернення ОСОБА_4 встановлено, що останній є власником 60% статутного капіталу та директором ТОВ «ТОКА», , адреса: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Кандибіне. Інші 40% належать ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

26.11.2024р. на підприємство ТОВ «ТОКА» за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Новоінгулка, вул. Степова, 3, прибула ОСОБА_5 і ще біля 8 невідомих осіб та зазначила, що останній більше не являється директором та засновником ТОВ «ТОКА».

У подальшому через мережу інтернет та вільно доступні сайти, виявив що станом на 26.11.2024р. власником та директором ТОВ «ТОКА» є ОСОБА_5 .

Однак ОСОБА_4 як засновник ТОВ «ТОКА» ні в останні місяці ні взагалі ніколи не відчужував належні йому 60% частки в статутному капіталі вказаного підприємства. Також не приймав участі, в останні декілька місяців, у будь-яких загальних зборах учасників-засновників ТОВ «ТОКА» з приводу його виходу зі складу засновників вказаного підприємства та зміни директора-уповноваженої особи.

Зазначив, що його ніхто не запрошував та не повідомляв в порядку ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» про проведення вказаних загальних зборів засновників, яка передбачає наступне:

1.Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

2.Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства.

3.Виконавчий орган товариства зобов?язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

4.Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

Так, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ТОВ «ТОКА» встановлено, що 16.09.2024 було змінено власника, а саме з ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_5 , при цьому об`єктивно вбачається незаконність підстав з яких було здійснено відповідні реєстраційні дії, оскільки потерпілий як власник підприємства ніяких правочинів, спрямованих на такі зміни не вчиняв, а відповідно має місце підроблення певних документів невстановленими особами.

Також, згідно витягу встановлено, що 20.11.2024 відбулося видалення засновника ОСОБА_4 та 21.11.2024 змінено статутний капітал з 5 100 000 грн. на 2 040 000 грн. Отже, внесені зміни що відбулися на користь ОСОБА_5 об`єктивно дає підстави вважати, що саме вона причетна до вищевказаних протиправних дій, пов`язаних з перереєстрацією прав власності на підприємство.

Таким чином, за вищевикладених обставин, відбулась незаконна перереєстрація підприємства, кінцевою метою чого є заволодіння корпоративними правами та статутним капіталом ТОВ «ТОКА», що ставить під загрозу нормальне функціонування підприємств та можливість здійснювати як наслідок незаконній дії щодо майна суб`єктів господарювання та фактично його заволодіння (можливість користування/розпорядження), що стало можливим після незаконної перереєстраціє.

Крім того, встановлення, що до вчинення незаконної перереєстрації ТОВ «ТОКА» власниками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із розміром внеску до статутного капіталу 5 100 000 грн., з яких ОСОБА_4 3 060 000 грн. 60 % та ОСОБА_5 2 040 000 грн. 40%.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що шляхом надання підроблених документів (або взагалі без документів) здійснено заволодіння корпоративними правами ТОВ «ТОКА» код ЄДРПОУ 43600324та його статутним капіталом у розмірі 3 060 000 грн. 60 % що належить ОСОБА_4 , шляхом перереєстрації на іншого власника та можуть вільно розпорядитись ним у будь-який час, позбавивши права власності на нього законного володільця.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, кошти, рухоме та нерухоме майно, корпоративні права та право оренди на земельні ділянки, що належать ТОВ «ТОКА» код ЄРДПОУ 43600324, є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій відповідно до ч.1 ст. 98 КК України, у зв`язку із чим підлягають збереженню до прийняття рішення в судовій інстанції по суті.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт арешт майна шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження (можливості користування/розпорядження), до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України, а саме:

- корпоративні права та статутний капітал ТОВ «ТОКА» з розміром статутного капіталу 5 100 000 грн., єдиним власниками (учасниками) якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (незаконно змінений на єдиного власника ОСОБА_5 ), що зареєстроване за юридичною адресою: АДРЕСА_2 .

- заборонити державному реєстратору та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасників, керівників, місцезнаходження, статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОКА» .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.

Прокурор просив про розгляд клопотання за відсутності власника даного майна, а також його захисника чи представника, оскільки існує реальна загроза перереєстрації права власності на вказане майно, запобігання можливості його приховування або знищення, яке необхідно арештувати з метою забезпечення збереження як речового доказу та забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 КК України.

Відомості за даними фактами внесені до ЄРДР за №0000076 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Вище зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного. Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст.132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого. Відповідно до ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Незастосування арешту на вищевказане майно може привести до його зникнення, втрати або пошкодження, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, а також притягненню до відповідальності кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, в міру своєї вини.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, а саме на речі та документи є забезпечення збереження речових доказів, необхідність проведення судових експертиз, запобігання знищенню чи прихованню речових доказів, що може негативно відбитися на ході та результатах досудового розслідування та може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні та розпорядження майном з боку його власників та інших третіх осіб, які заявлять право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження (можливості користування/розпорядження), до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України щодо вказаного майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що дані речі та документи є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження та розпорядження (можливості користування/розпорядження), до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України, а саме:

- корпоративні права та статутний капітал ТОВ «ТОКА» з розміром статутного капіталу 5 100 000 грн., єдиним власниками (учасниками) якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (незаконно змінений на єдиного власника ОСОБА_5 ), що зареєстроване за юридичною адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити державному реєстратору та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасників, керівників, місцезнаходження, статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОКА» .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1