Провадження № 1-кс/761/7514/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000351 від 15.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 15.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України.

10.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук Lenovo V15-ADA; проектна документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 61 аркуші; проектна документації ДП ДГ «Дмитрівка» на 30 аркушах; проектна документації ДГ «Дмитрівка» на 129 аркушах; копії документів, які стосуються ДГ ДП «Дмитрівки», а також документи з оригіналами печаті Дмитрівської сільської ради та виконавчого комітету Дмитрівськоі сільської ради на 62 аркушах; 15 (п`ятнадцять) Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки; документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 28 аркушах; документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 29 аркушах; рішення, витяги з наказів Дмитрівської сільської ради на 19 аркушах з печатками Дмитрівської сільської ради щодо виділення земельних ділянок; постанова про припинення постійного користування земельною ділянкою, розпорядження Києво-Святошинської Державної адміністрації Київської області на 60 аркушах; штатний розпис ДГ ДП «Дмитрівка» на 9 аркушах; довідка видана ОСОБА_4 на 1 аркуші; заява пуста на відведення земельної ділянки з оригіналом підпису; висновок державної землевпорядної експертизи (копії) на 29 аркушах.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також враховуючи, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт на вилучене майно.

Учасники у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялися належним чином.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Крім цього вказав, що відпала необхідність в накладенні арешту на вилучений ноутбук Lenovo V15-ADA, оскільки під час його огляду встановлена відсутність відомостей чи інформації, яка має зазначення для кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на ноутбук Lenovo V15-ADA та долучив докази того, що він є службовим ноутбуком і перебуває на балансі за місцем роботи ОСОБА_6 . Розгляд клопотання просив здійснювати без його участі.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя ухвалив здійснювати розгляд справи без їх участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 15.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України.

10.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук Lenovo V15-ADA; проектна документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 61 аркуші; проектна документації ДП ДГ «Дмитрівка» на 30 аркушах; проектна документації ДГ «Дмитрівка» на 129 аркушах; копії документів, які стосуються ДГ ДП «Дмитрівки», а також документи з оригіналами печаті Дмитрівської сільської ради та виконавчого комітету Дмитрівськоі сільської ради на 62 аркушах; 15 (п`ятнадцять) Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки; документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 28 аркушах; документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 29 аркушах; рішення, витяги з наказів Дмитрівської сільської ради на 19 аркушах з печатками Дмитрівської сільської ради щодо виділення земельних ділянок; постанова про припинення постійного користування земельною ділянкою, розпорядження Києво-Святошинської Державної адміністрації Київської області на 60 аркушах; штатний розпис ДГ ДП «Дмитрівка» на 9 аркушах; довідка видана ОСОБА_4 на 1 аркуші; заява пуста на відведення земельної ділянки з оригіналом підпису; висновок державної землевпорядної експертизи (копії) на 29 аркушах.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області від 10.03.2025 вказане вилучене майно та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дане клопотання направлене засобами поштового зв`язку 11.03.2025, а отже прокурором не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, оскільки прокурор повідомив про відсутність необхідності в накладенні арешту на вилучений ноутбук Lenovo V15-ADA, суд відмовляє в цій частині.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Проектна документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 61 аркуші;

- Проектна документації ДП ДГ «Дмитрівка» на 30 аркушах;

- Проектна документації ДГ «Дмитрівка» на 129 аркушах;

- Копії документів, які стосуються ДГ ДП «Дмитрівки», а також документи з оригіналами печаті Дмитрівської сільської ради та виконавчого комітету Дмитрівськоі сільської ради на 62 аркушах;

- 15 (п`ятнадцять) витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки;

- Документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 28 аркушах;

- Документація ДП ДГ «Дмитрівка» на 29 аркушах;

- Рішення, витяги з наказів Дмитрівської сільської ради на 19 аркушах з печатками Дмитрівської сільської ради щодо виділення земельних ділянок;

- Постанова про припинення постійного користування земельною ділянкою, розпорядження Києво-Святошинської Державної адміністрації Київської області на 60 аркушах;

- Штатний розпис ДГ ДП «Дмитрівка» на 9 аркушах;

- Довідка видана ОСОБА_4 на 1 аркуші;

- Заява пуста на відведення земельної ділянки з оригіналом підпису;

- Висновок державної землевпорядної експертизи (копії) на 29 аркушах.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1