Справа № 682/2631/24
Провадження № 1-кп/682/189/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження №0001567 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвіздярня Романівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовослужбовця ЗСУ , зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 14.12.2023 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- ст. 126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, ОСОБА_5 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Так, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023 р. за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, продовжуючи протиправні дії, спрямовані на вчинення психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 11 вересня 2024 року, близько 20:00 год., перебуваючи у місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, повторно, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні на її адресу слів нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Надалі, 19 вересня 2024 року близько 07 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, в ході яких, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив відносно співмешканки ОСОБА_4 , фізичне насильство, що полягало у нанесенні останній не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя та лівого плеча, спричинивши потерпілій, яка відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидії домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, умисні тілесні ушкодження у вигляді синця повік правого ока, синця ділянки підборіддя зліва, синця задньо-зовнішньої поверхні лівого плеча в нижній третині, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості,що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Крім того, 28 вересня 2024 року близько 13 год. 00 хв.,перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, в ході яких, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив відносно співмешканки ОСОБА_4 , фізичне насильство, що полягало у нанесенні потерпілій ОСОБА_4 , яка відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидії домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, умисні тілесні ушкодження у вигляді різаної рани тильної поверхні другого пальця правої руки, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , 07 жовтня 2024 року, близько 01 год. 00 хв. перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні на її адресу слів нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, при цьому вигнав з будинку, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення фізичного та психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , 13 жовтня 2024 року, близько 12 год. 40 хв. перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні на її адресу слів нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, шарпав за верхній одяг, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , 15 жовтня 2024 року, близько 22 год. 30 хв. перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні на її адресу слів нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвели до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив обставини вчинення, просив затвердити угоду про примирення із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

11.12.2024 року потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченим і претензій до обвинуваченого вона не має.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023 року і остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки і 3 місяці.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України, що відноситься до нетяжкого злочину, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 11.12.2024 року у кримінальному провадженні №0001567.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання - 2 роки 1 місяць обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК україни частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023 року за ст. 126-1 КК України і остаточно призначитидо відбуття ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки і 3 місяці.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1