Справа № 308/3370/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/447/25 (справа № 308/3370/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001809 від 11.09.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Врадіївського району, смт. Врадіївка, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_3 , з середньою освітою, розлученого, тимчасового непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2025 на адресу суду із Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001809 від 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 06.03.2025 справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурором було подане клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про наявність ризиків, встановлених під час обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не перестали існувати та не зменшилися, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку прокурора, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого. Оскільки строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 12.03.2025, є необхідність у продовженні даного запобіжного заходу.

У судовому засіданні 11.03.2025 прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи таке необґрунтованим та безпідставним, зауважуючи, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно її підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення всіх учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Як зазначено у ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2024 (справа №308/15130/24) відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 16 год. 15 хв. 11.09.2024 по 08.11.2024, включно. Одночасно визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн, та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

У подальшому ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2024 (справа №308/18009/24) ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн, до 12.12.2024, включно, та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2024 (справа №308/15130/24) ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн, до 08.02.2025, включно, та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2025 (справа №308/15130/24) ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 грн, до 12.03.2025, включно, та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину.

Прокурор у судовому засіданні наголосив про наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом перевірена наявність та обґрунтованість ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлено наступне: усвідомлюючи тяжкість покарання обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки за інкриміноване йому кримінальне правопорушення може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років; обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у судовому засіданні останні останній ще не допитані.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування іншого ризику, зазначеного у клопотанні, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим цей ризик не враховується судом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява №47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, №254-А, п. 33).

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених судом обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри та необхідність запобігання встановленим ризикам, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 11.05.2025 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім і зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризиків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193, 194, 315, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати (обрати) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 11.05.2025 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також у строк до 11.05.2025 року включно виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілим, обвинуваченому, його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1