Справа № 464/630/25
пр.№ 1-кп/464/323/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000069 від 24.01.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із базовою вищою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2025 за ч.4 ст.185 КК України до покарання - 5 років 2 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 17 000 грн, покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 08.12.2022 Сихівським районним судом м.Львова за ч. 4 ст.185 КК України до покарання - 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробування строком на 1 рік 6 місяців, покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, 10.01.2025 близько 15:40 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що на вул. Стрийській, 45 у місті Львові, який належить ТзОВ «Вигідна покупка», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, шляхом вільного доступу, таємно викрав годинник наручний марки «Gelius Pro GP-SW003 (Amazwatch GT2 Lite)», вартістю 1176 гривень, годинник наручний марки «2E Wave Plus CWW12BK», вартістю 1192 гривень, годинник наручний марки «Havit HV-M9037 IP67 Bluetooth», вартістю 1604,67 гривень, та годинник наручний марки «Gelius Pro GP-PK007», вартістю 1296 гривень, які заховав у куртку, покинув приміщення вказаного магазину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 5 268,67 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, 15.01.2025 близько 11:20 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що на вул. Стрийській, 45 у місті Львові, який належить ТзОВ «Вигідна покупка», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, шляхом вільного доступу, таємно викрав зарядний пристрій марки «Носо J86» 40000 mAh», вартістю 1114 гривень, годинник наручний марки «2E Wave Plus CWW12BK», вартістю 1192 гривень та годинник наручний марки «Gelius Pro GP-PK007», вартістю 1296 гривень, які заховав у куртку, покинув приміщення вказаного магазину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 3 602 гривні.

Окрім цього, ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, 24.01.2025 близько 02:00 год, перебуваючи на вул. Литвиненка, 17 у м. Львові, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднаного із проникненням у сховище, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, а також у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити їх кримінально-протиправним діям, таємно, шляхом віджиму задніх лівих дверей, проникли у салон автомобіля марки «Renault», моделі «Megane», із номерним знаком « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , звідки викрали наступні речі останнього, а саме: рюкзак марки «HARVEST», моделі «TIPOLEATHER», вартістю 542,50 гривень; 4G фотопастку марки «Suntek», моделі «НС-900Рrо», вартістю 4616,25 гривень; засіб для догляду за приладовою панеллю автомобіля марки «К2», моделі «Santina Pro Blueberry», об?ємом 1 л, вартістю 197,67 гривень; солемір TDS-3 з термометром, вартістю 140,25 гривень; штамп 4928 марки «TRODAT» із зображенням «№ 5 АТ «ЛЬВІВГАЗ 03349039», вартістю 378,70 гривень; тестер РН-метр аналізатора кислотності води автокалібруванням марки «UFT», моделі «КТ-3», вартістю 298,25 гривень; викрутку та насадки до неї у пластиковому кейсі, вартістю 290,40 гривень; ніж складний з набором інструментів 11 штук, вартістю 223 гривні, попільничку автомобіля марки «Renault», код виробника «», вартістю 250 гривень та інші речі, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Надалі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були затримані із наявним у них викраденим майном працівниками поліції. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 6 937, 02 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав повністю, та пояснив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи. Додатково пояснив, що із магазину «Аврора» він викрадав годинники та продавав їх перехожим, у зв`язку з важким матеріальним становищем. Щодо події, яка мала місце вночі 24.01.2025 на вул.Литвиненка у м.Львові пояснив, що йому назустріч йшов хлопець, з яким він познайомився. Цей хлопець сказав, що відкрив авто і вони разом пішли до цього автомобіля, щоб вчинити крадіжку. Після викрадення речей із автомобіля, вони були затримані працівниками поліції. Додатково пояснив, що матеріальна шкода потерпілим не відшкодована, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю, та пояснив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Додатково пояснив, що вночі 24.01.2025, повертаючись від дівчини додому, він побачив в авто відчинені двері. Надалі, він познайомився із ОСОБА_3 і запропонував викрасти речі із зазначеного автомобіля. Вони підійшли до автомобіля і побачили в ньому рюкзак, тому через передні двері він відкрив задню дверку, щоб ОСОБА_3 міг забрати (викрасти) речі, які були ззаду. Після викрадення речей з автомобіля, вони пройшли близько 150 м та були затримані працівниками поліції.

Від представника потерпілого ТзОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_9 06.03.2025 надійшла заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у його відсутності. Додатково зазначив, що обвинуваченим ОСОБА_3 не відшкодовано матеріальну шкоду.

Від потерпілого ОСОБА_8 21.03.2025 надійшла заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у його відсутності.

За згодою сторін, згідно з ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особу.

Оцінивши показання обвинувачених, які вони надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленими із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченим, суд виходить із такого.

Відповідно до ст.65 КК України під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 непрацевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває з листопада 2022 року на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з діагнозом: розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання опіоїдів. За місцем проживання характеризується формально.

Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 від 20.03.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є високим, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого є середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе, а у випадку звільнення від відбування покарання з випробуванням, таке звільнення повинно включати в себе обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19.12.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.71 КК України, до призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м.Львова від 13.06.2023, та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_3 , у виді штрафу, ухвалено виконувати самостійно.

Окрім цього, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2025 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 19.12.2024, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 2 (два) місяці. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, ухвалено виконувати самостійно.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дані кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2025, відтак остаточне покарання останньому слід призначити, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що такий є особою молодого віку, непрацевлаштований, раніше судимий, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді заступника начальника Галицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_11 від 21.03.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 є середнім, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого є також середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 слід визначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Окрім цього, суд, приймаючи до уваги наведене, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, вважає за можливе застосувати до нього статтю 75 КК України і звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів, суд зазначає таке.

Ухвалою від 25.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відтак, з огляду на призначений вид та міру покарання, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 слід залишити без змін.

Згідно із п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою. За змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Отже, початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обчислювати з часу його фактичного затримання - 24.01.2025, відповідно до ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.01.2025, та на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 24.01.2025 до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Згідно з ухвалою слідчого судді від 25.01.2025 до ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Оскільки у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу відпала потреба, запобіжний захід у виді домашнього арешту слід скасувати.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинувачених в дохід держави.

Цивільні позови не заявлено.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 27.01.2025, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2025, більш суворим покаранням, яке призначено даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_3 у виді штрафу - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 24.01.2025.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з моменту його затримання, а саме з 24.01.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 9 948 грн 75 коп.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням та встановити іспитовий строк на термін - 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту, - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 5 173 грн 35 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 27.01.2025, - скасувати.

Речові докази:

- рюкзак чорного кольору із маркуванням «Харвест», 2 предмети, схожі на вимірювачі, папка із документами на ім`я потерпілого, ємність із маркуванням «К2», предмет схожий на термобар, предмет схожий на клапан, ніж без маркувань, які поміщені у спецпакет НПУ №PSP 4259653; записник із довідкою на ім`я потерпілого, предмет схожий на автомобільну попільничку, мастичну печатку «АТ Львівгаз 3349039», набір інструментів у чохлі, чохол із маркуванням «Renault» із вмістом документів, предмет схожий на парфуми, які було поміщено та упаковано у спецпакет НПУ №PSP 4259656; фотопастка для полювання зеленого кольору, яку поміщено та упаковано у спецпакет НПУ №PSP 4199904, які було передано на зберігання потерпілому, - повернути останньому;

- сенсорні мобільні телефони марки «Apple» білого кольору та марки «Mi» чорного кольору, які поміщені у спецпакет НПУ №CRI 1096342, які зберігаються у камері схову ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- диск DVD-R з відеозаписами з портативних відеокамер працівників патрульної поліції, які виїжджали на виїзд 24.01.2025 за адресою: м.Львів вул. Литовська, 17, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких;

- слід пальця руки ОСОБА_4 , який поміщено у спецпакет експертної служби №6127244, який зберігається в камері схову ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області знищити;

- компакт-диски DVD-R, з відеозаписами з магазину «Аврора» за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_12