Справа № 545/5517/24
Провадження № 1-в/545/24/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого до засудження АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючий, громадянина України, раніше не судимого,

засудженого: 27.03.2023 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст. 121 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі,-

встановив:

Начальник державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з поданням про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку учасників процесу, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким", рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 27.03.2023 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст. 121 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку покарання: 18.10.2020 року, кінець строку покарання: 18.10.2027 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.10.2020 року.

З 20.10.2020 року відбував покарання в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», де характеризувався позитивно, заохочень 1, стягнень не мав.

З 19.10.2023 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Працевлаштований різноробочим ДСР.

За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці має 3 заохочення, стягнень не мав.

Вину у скоєному злочині визнав повністю, також даний факт підтверджується матеріалами особової справи.

Всю вину бере на себе та усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи,

Шкодує, що скоїв даний злочин та в подальшому не хоче більше опинятися в місцях позбавлення волі.

Антисоціальну поведінку не сприймає за норму. За час відбування покарання не допускає порушення установленого порядку відбування покарання.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими як позитивної так і негативної спрямованості, адекватно реагує на критику в свою адресу. Не конфліктний.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе.

До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.

На заходи виховного впливу реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки.

На профілактичних обліках в установі не перебуває. Усвідомлює, що йому необхідно змінити після звільнення.

Залучений до реалізації програм диференційного виховного впливу на засуджених: «Правова освіта».

Залучений до проходження модулів «Як ефективно спілкуватись», «Цілепокладання та позитивна життєва перспектива».

Залучений до роботи фізкультурно-спортивної секції самодіяльних організацій, соціально-корисної ініціативи в їх роботі не проявляє.

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, але належних висновків для себе не робить.

Зі слів засудженого хоче вести правослухняний спосіб життя та влаштуватись на роботу.Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Намагається дотримуватись вимог санітарії та гігієни.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має;

Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням;

Виконавчий лист на адресу установи не надходив.

Начальником відділення СПС та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка відбула більше 1/2 строку покарання, і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" , суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 107 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає подання начальника державної установи «Божковської виправної колонії (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

Подання начальника державної установи «Божковської виправної колонії (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.03.2023 року на не відбутий строк, що складає 02 роки 08 місяців 17 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1