Справа № 331/22/25
Провадження № 1-кс/331/37/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001865 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України,про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся засобами поштового зв`язку до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні № 0001865 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України,про арешт майна.

У вказаному клопотанні старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області просив накласти арешт на вилучене майно в ході проведення 24.12.2024 огляду місця події кабінету № 302 адміністративної будівлі Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, а саме: на технічний пристрій, який складається із основного блоку (предмету) розміром приблизно 140х70х10 мм, обмотаного ізолюючою стрічкою чорного кольору з рукописним надписом «22», до якого з однієї сторони під?єднаний дріт чорного кольору з мікрофоном, а з іншого дріт чорного кольору, з`єднаний перехідником з білим електричним дротом, а також на пластиковий плінтус коричневого кольору довжиною приблизно 139 см та пластикову вставку (заглушку) цього плінтуса, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0001865 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 24.12.2024 в ході огляду місця події у робочому кабінеті № 302 директора департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради, розташованому в адміністративній будівлі за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, було виявлено та вилучено невідомий технічний пристрій, який був прихований за гіпсокартонним перекриттям під вікном вказаного кабінету, та підключений до загальної електромережі електричним дротом із виведеним мікрофоном, який приховано вмонтованим плінтусом.

Вилучений технічний пристрій, імовірно, є спеціальним технічним засобом для негласного отримання інформації, та був приховано встановлений у вказаному кабінеті невстановленою особою за невстановлених обставин. Технічний пристрій складається із основного блоку (предмету) розміром приблизно 140х70х10 мм, обмотаного ізолюючою стрічкою чорного кольору з рукописним надписом «22», до якого з однієї сторони під?єднаний дріт чорного кольору з мікрофоном, а з іншого дріт чорного кольору, з`єднаний перехідником з білим електричним дротом, який був безпосередньо під?єднаний до електричної розетки.

Також в ході огляду місця події було виявлено та вилучено пластиковий плінтус довжиною приблизно 139 см, в кому на відстані приблизно 26 см з лівої сторони наявний отвір діаметром приблизно 10мм та пластикова вставка (заглушка) плінтуса, яка також має отвір діаметром приблизно 1мм на відстані 25,7 см від лівого краю.

Вищезазначені речі, які вилучені в ході проведення огляду, зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення.

24.12.2024 постановою слідчого всі вилучені під час проведення вказаного огляду місця події предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, у старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області є підстави вважати, що зазначені речі є тимчасово вилученим майном, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, та є речовими доказами, на які необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України), для виконання завдань арешту майна щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У судове засідання слідчий не з?явився, але надав заяву, у якій просив клопотання задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Оскільки власник тимчасово вилученого майна невстановлений, у судове засідання він не викликався, тому розгляд клопотання проводиться за його відсутності, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0001865 від 24.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України.

З наданої до клопотання копії протоколу огляду місця події від 24 грудня 2024 року вбачається, що під час огляду місця події - кабінету № 302 адміністративної будівлі Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було виявлено та вилучено технічний пристрій, який складається із основного блоку (предмету) розміром приблизно 140х70х10 мм, обмотаного ізолюючою стрічкою чорного кольору з рукописним надписом «22», до якого з однієї сторони під?єднаний дріт чорного кольору з мікрофоном, а з іншого дріт чорного кольору, з`єднаний перехідником з білим електричним дротом, а також на пластиковий плінтус коричневого кольору довжиною приблизно 139 см та пластикову вставку (заглушку) цього плінтус, які були упаковані до сейф-пакету № 7286314 та в чорний полімерний пакет, опечатаний пояснювальною биркою з підписами всіх учасників та понятих.

Так, згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 24 грудня 2024 року кабінету № 302 адміністративної будівлі Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів, наданих до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 24 грудня 2024 року - кабінету № 302 адміністративної будівлі Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані предмети містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення на них має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючисьст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення огляду місця події - кабінету № 302 адміністративної будівлі Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, а саме: на технічний пристрій, який складається із основного блоку (предмету) розміром приблизно 140х70х10 мм, обмотаного ізолюючою стрічкою чорного кольору з рукописним надписом «22», до якого з однієї сторони під?єднаний дріт чорного кольору з мікрофоном, а з іншого дріт чорного кольору, з`єднаний перехідником з білим електричним дротом, а також на пластиковий плінтус коричневого кольору довжиною приблизно 139 см та пластикову вставку (заглушку) цього плінтуса, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ними.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1