Справа № 569/302/21 Провадження №11-сс/802/497/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна

ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року про накладення арешту на майно (ЄРДР №0000136),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про арешт майна. Накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер № :01:010:5052, площею 0,511 (га), що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки № 256974863 на праві власності належить ОСОБА_7 (де фактично проживає з сім`єю ОСОБА_10 з метою невідшкодування шкоди). Заборонивши здійснювати реєстрацію, перереєстрацію вказаного об`єкта нерухомого майна до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_7 набула правомірно, у встановлений законом спосіб, на підставі договору купівлі - продажу №1266 від 20.04.2021 у ОСОБА_11 житловий будинок №6 та земельну ділянку. Даний договір не визнаний недійсним в судовому порядку. Зазначає про закінчення строків досудового розслідування в межах даного кримінального провадження. Також вважає, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику власниці арештованого майна ОСОБА_7 , відтак з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України - строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання особою копії судового рішення, яке вона оскаржує. Представник ОСОБА_7 06.03.2024 отримав копію ухвали суду від 08.06.2021. Накладення арешту на майно ОСОБА_7 , добросовісного набувача, яка є сторонньою особою в даному кримінальному провадженні, суперечить вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України. Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та відмовити в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме - земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, міркування прокурора, заперечив щодо задоволення скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону не в повній мірі.

Згідно витягу ЄРДР №0000136 від 10.12.2020 вбачається, що проводиться досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. ОСОБА_9 до ОСОБА_10 подано цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 10 400 000 грн. та 25 травня 2021 року слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 винесено постанову про визнання ОСОБА_9 цивільним позивачем.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_10 придбана земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0511га, кадастровий номер :01:010:5052, реєстраційний номер: 24 (інформація про придбання житлового будинку та земельної ділянки, яка додана до матеріалів кримінального провадження, підтверджується інформаційною довідкою 189545233 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна), права власності на яку в подальшому у січні 2020 року було перереєстровано: 13 січня 2020 року таке право власності було на ОСОБА_13 , а в подальшому на ОСОБА_11 та 20 квітня 2021 року на ОСОБА_7 (інформація про перереєстрацію житлового будинку та земельної ділянки, підтверджується інформаційною довідкою 208312047 та 256974863 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Згідно інформаційної довідки №25697486 земельна ділянка з кадастровим номером № :01:010:5052, площею 0,511 (га), що знаходиться по АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_7 .

Разом з тим, прокурор в судовому засіданні ствердив, що підозру в зазначеному кримінальному провадженні не повідомлено, відомості внесені до ЄРДР 10.12.2020.

Відтак з матеріалами клопотання неможливо зробити висновок, яким чином арештована земельна ділянка може мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.190 КК України, при тому, що ОСОБА_7 придбала її на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2021 та остання є на сьогоднішній день законних власником.

Доказів того, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стосовно покликання апелянта на розгляд клопотання про арешт майна у відсутності власника майна, то це узгоджується з ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, необґрунтовано наклав арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, та, у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України, постановити нову ухвалу, якою відмовити в арешті майна.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2021 року про накладення арешту на майно, скасувати.

В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_9 про арешт майна, а саме земельної ділянки кадастровий номер № :01:010:5052, площею 0,511 (га), що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка згідно інформаційної довідки № 256974863 на праві власності належить ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді