Справа № 473/4785/24
Номер провадження 1-в/473/3/2025
У Х В А Л А

іменем України

"07" січня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ДУ «Вознесенська ВК 72» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вознесенська подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» про вирішення питання щодо застосування Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX стосовно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березівка, Одеської області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий Березівським районним судом Одеської області від 08.04.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

засуджений вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.389, ст.70, п.1 ч.1 ст.72, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 15 днів позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» з на підставі вироку Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року яким його засуджено за ч.3 ст.185, ст.389 ч.2, ст.70, п.1 ч.1 ст.72, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 15 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженим 08.11.2022 року, кінець строку 23.11.2025 року.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п.13 ст.537 КПК України, ч.2, 3 ст.74 КК України установа відбуття покарання просить суд звільнити засудженого від подальшого відбування покарання у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

В судовому засіданні представник установи виконання покарання та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити. Просили ОСОБА_5 вважати таким, що відбув покарання.

Засуджений в режимі відеоконференції подання підтримав.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, особову справу засудженого суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відбуває покарання ОСОБА_5 , засуджений вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року за ч.3 ст.185, ст.389 ч.2, ст.70, п.1 ч.1 ст.72, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 15 днів позбавлення волі.

ОСОБА_5 раніше судимий Березівським районним судом Одеської області від 08.04.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Так згідно вироку Березівського районного суду Одеської області від 08.04.2021 року вартість викраденого ОСОБА_5 майна за епізодом в 2021 році становила 4100 грн.

Так згідно із вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року вартість викраденого ОСОБА_5 майна за епізодом за ч.3 ст.185 КК України в 2021 році становила 800 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Станом на 01січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи був встановлений у розмірі 2270 грн.

Таким чином, станом на день розгляду клопотання, вчинені ОСОБА_5 правопорушення, що згідно вироку Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 р. кваліфіковані як крадіжка за ч.3 ст.185 КК України, на даний час кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.2 ст.74КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи часткову декриміналізацію діяння, вчиненого засудженим, введену новим Законом, на підставі ч.2 ст.74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Березівського районного суду Одеської області від 08.04.2021 року та остаточно, за правилами п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 15 днів позбавлення волі.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 08.11.2022 року засудженого ОСОБА_5 слід вважати таким, що відбув покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Згідно ч. 3 ст. 534 КПК України, виправдувальний вирок або судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти, виконуються в цій частині негайно після їх проголошення в залі судового засідання.

Також згідно ч. 6 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Оскільки звільнення від відбування покарання в зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особа засуджена вироком суду ч. 6 ст. 539 КПК України не передбачено як підстава для зупинення виконання ухвали суду, суд вважає, що ухвала підлягає негайному виконанню.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_5 , на теперішній час відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, а за інше діяння ОСОБА_5 відбув покарання, останній підлягає негайному звільненню з місць позбавлення волі.

Керуючись ст.5, 74 КК України, ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання начальника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Одеського апеляційного суду від 08.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Березівського районного суду Одеської області від 08.04.2021 року та остаточно, за правилами п.п. «г» п.1 ч.1 ст.72 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 15 днів позбавлення волі.

Засудженого ОСОБА_5 вважати таким, що повністю відбув покарання

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Державної установи «Вознесенська виправна колонія № 72» негайно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вознесенська виправна колонія № 72» для виконання в частині звільнення засудженого.

Ухвала суду в частині звільнення засудженого з Державної установи «Вознесенська виправна колонія № 72» підлягає негайному виконанню.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1