Справа № 521/2873/25
Номер провадження:1-кс/521/843/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000164 від 20.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 20.02.2024 приблизно о 13 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Житомирській в м. Одесі, побачив потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла біля Первинного центру медико-санітарної служби № 16, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська 2, та у якої при собі знаходилась жіноча сумка чорного кольору.

В цей же час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, при цьому останній визначив в якості предмета свого злочинного посягання належну ОСОБА_5 жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходилися: 3000 (три тисячі) гривень, три банківські картки банків: «Приват банк», «Ощадбанк» та «Укрсіббанк», документи та медична картка на ім`я ОСОБА_5 , а також мобільний телефон марки «Redmi 11 Note» в корпусі бірюзового кольору, вартістю 7000 гривень, в чохлі чорного кольору.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, 20.02.2024 приблизно о 13 годині 40 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на протиправне відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, раптово підбіг до потерпілої ОСОБА_5 та почав висмикувати належну їй жіночу сумку чорного кольору, однак остання почала чинити супротив, не віддаючи належну їй сумку.

Натомість ОСОБА_4 , прагнучи довести свій злочинний умисел до кінця, використовуючи свою фізичну перевагу, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, відштовхнув потерпілу, від чого остання впала на землю та в результаті отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великого бугора правого плеча та пошкодження бокової зв`язки правого коліна, та, ОСОБА_4 , подолавши опір потерпілої ОСОБА_5 , вирвав у неї належну їй сумку чорного кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Так, ОСОБА_4 своїми умисними злочинними діями спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 10 500 гривень.

Крім цього, 20.02.2025 року потерпіла гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції належну їй жіночу сумку чорного кольору та чохол-книжку чорного кольору.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебувають речі, документи, грошові кошти, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення тих речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених із обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди є предметом кримінального правопорушення.

Майно вилучене 20.02.2025 повністю відповідає вимогам ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Жіночу сумку чорного кольору та чохол-книжку чорного кольору. вилучено та поміщено до сейф пакетів НПУ.

Вище перераховані речі мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існують підстави, що вилучене майно, а саме: жіноча сумка чорного кольору та чохол-книжку чорного кольору мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучену річ є необхідним для забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором, не пізніше наступного робочого дня після вилучення жіночої сумки чорного кольору та чохол-книжки чорного кольору зобов`язані звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт зазначеного майна.

У даному випадку підставою для накладення арешту на майно, яке вилучено є ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.

Завданням арешту майна в даному випадку, у відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном до скасування арешту, для збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Так, на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 20.05.2025, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово позбавити можливості розпоряджатися та цим майном до скасування арешту, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза знищення вказаного майна.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, у кримінальному провадженні встановлено необхідність накладення на речові докази у кримінального провадженні, який вилучено 20.02.2025 під час проведення огляду, у зв`язку з необхідністю забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх відчуження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000164 від 20.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на жіночу сумку чорного кольору та чохол-книжку чорного кольору, заборонивши володіти, користуватись цими предметами будь-яким особам.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1