Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7239/24
Провадження №1-кп/523/727/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.01.2025р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженню №0000198 від 15.03.2024р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого водієм «Нова пошта», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 (оренда), раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, чи холодної зброї, здійснюється на підставі передбачених Законом дозволів.

Незважаючи на вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, з метою мати в особистому володінні для подальшого носіння, зберігання та використання у власних цілях, достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, у порушення вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №662 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ №576 від 12.10.1992,

придбав кастет, який відноситься до категорії неклинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом, який в подальшому став зберігати та носити при собі.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 маючи кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, достовірно усвідомлюючи, що порушує правила придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання холодної зброї, поклав кастет, який відноситься до категорії неклинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом, до своєї сумки, яку носив при собі з метою використання кастету для самозахисту в разі потреби.

14.03.2024р., приблизно о 10:00год., ОСОБА_6 перебуваючи неподалік будинку №4 по вул. Щеголєва в м. Одесі, був зупинений співробітниками УПП в Одеській поліції, яким він повідомив, що має при собі кастет з метою самозахисту, після чого, у зв`язку з виявленням кримінального правопорушення працівниками поліції та необхідністю прибуття на місце події слідчо- оперативної групи територіального підрозділу поліції був здійснений телефонний виклик на спецлінію «102» ГУНП в Одеській області.

В той же день, в період часу з 11:10год. до 12:04год., слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події, під час якого, ОСОБА_6 добровільно видав кастет, який відноситься до категорії неклинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 висунете обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України - незаконне носіння кастета без передбаченого законом дозволу.

На розгляд Суворовського районного суду м. Одеси разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 29.04.2024р., укладена між обвинуваченим в присутності захисника ОСОБА_4 та прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості, обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, а також узгоджене питання щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000грн.).

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 будучи ознайомленим судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, повністю підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого обвинуваченим при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування.

Разом з цим, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини, які обвинуваченим та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось згідно з п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_6 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Наряду з цим, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ч.1 ст.475 КПК України та умови угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між сторонами виду та розміру покарання обвинуваченому, яке відповідає санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також приймає до уваги особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, преребуваючого у цивільному шлюбі, працюючого водієм, маючого місце реєстрації та проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому має відповідати узгодженим в угоді вимогам та воно дасть можливість до виправлення вказаної особи та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи відповідають вимогам ст.ст.291,472 КПК України, а умови угоди про визнання винуватості та узгоджені в ньому вид і розмір покарання обвинуваченому, співвідносяться з інтересами суспільства та з положенням ст.65 КК України, а тому суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29.04.2024 року, укладену між обвинуваченим в присутності захисника ОСОБА_4 та прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000грн.).

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1514,56грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь держави.

Речовий доказ: кастет - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1