Справа № 643/3399/25
Провадження № 1-кс/643/1149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004326 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

установив:

З представлених суду матеріалів убачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за процесуальним керівництвом Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004326 від 17.06.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника відділу планових перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області, будучи працівником правоохоронного органу, а також службовою особою, що займає відповідальне становище, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила корупційний кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює підприємницьку діяльність у м. Харкові з 1992 року, зокрема здає в оренду нежитлові приміщення у м. Харкові. До жовтня 2024 року ОСОБА_5 також являвся фізичною особою-підприємцем (далі ФОП ОСОБА_5 ).

У березні 2023 року ОСОБА_5 вирішив припинити свою підприємницьку діяльність. У серпні 2024 року (точну дату під час досудового розслідування не встановлено) йому надійшов лист з ГУ ДПС у Харківській області за підписом заступника начальника управління начальника відділу позапланових перевірок Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_6 , із вимогою щодо надання документів для проведення процедури закриття ФОП ОСОБА_5 .

В подальшому, а саме 08.08.2024, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 на номер її мобільного телефону, який він отримав від невстановлених під час досудового розслідування осіб, з якою домовився про особисту зустріч з метою визначення переліку документів, які необхідно надати для проведення перевірки, пов`язаної із припиненням його діяльності як ФОП, та узгодження процедури її проведення.

Того ж дня за адресою: м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 25, у службовому кабінеті ОСОБА_6 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбулась особиста зустріч, під час якої ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , які саме документи необхідно надати для проведення перевірки. ОСОБА_5 зазначив, що в приміщення, де зберігались документи, пов`язані з його підприємницькою діяльністю, під час обстрілу м. Харкова військами російської федерації відбулося влучання ворожої ракети, в зв`язку з чим частина документів була втрачена та за вказаним фактом розпочато кримінальне провадження органами Національної поліції. На це ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , щоб він приніс всі документи, які збереглись.

В подальшому, ОСОБА_5 ще декілька разів приїжджав у приміщення ГУ ДПС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 25, де передавав різні документи, які в нього збереглись, та які він зміг відновити. Під час однієї із зустрічей ОСОБА_6 познайомила ОСОБА_5 із начальником відділу планових перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 та повідомила йому, що ОСОБА_4 також буде займатись перевіркою перед закриття ФОП ОСОБА_5

18.09.2024, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_6 за вищезазначеною адресою, обговорили надані ОСОБА_5 документи підприємницької діяльності. При цьому, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що не розуміє, які порушення податкового законодавства допущені ФОП ОСОБА_5 . Під час даної розмови у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 за проведення перевірки без відображення нібито допущених останнім порушень податкового законодавства та вони узгодили між собою розмір неправомірної вигоди у значному розмірі, яку вони планували отримати від ОСОБА_5 , а саме: 5000 (п`ять тисяч) доларів США.

Далі, 19.09.2024 в службовому кабінеті ОСОБА_6 відбулась зустріч ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, з метою створення у ОСОБА_5 переконання у необхідності надання неправомірної вигоди, вказали на нібито порушення вимог податкового законодавства, допущені при здійсненні підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 , як можливі негативні наслідки майбутньої перевірки ФОП ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 покинула службовий кабінет ОСОБА_6

ОСОБА_6 , залишившись із ОСОБА_5 наодинці, доводячи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел до кінця, того ж дня близько 14 год. 14 хв. звернулась до ОСОБА_5 із запитанням, що він зможе їй запропонувати за проведення перевірки ФОП ОСОБА_5 без фіксації значних порушень вимог податкового законодавства. ОСОБА_5 , не зрозумівши запитання, відповів, що не знає, на що ОСОБА_6 перепитала його ще раз, на скільки він готовий, тим самим продовжила реалізацію спільного з ОСОБА_4 злочинного умислу, направленого на досягнення мети одержання неправомірної вигоди.

Не отримавши від ОСОБА_5 пропозиції неправомірної вигоди, ОСОБА_6 запропонувала останньому надати їй неправомірну вигоду у значному розмірі у вигляді 5000 (п`яти тисяч) доларів США, зробивши це шляхом власноручного набирання числа «5000» на екрані калькулятора, демонстрації екрана калькулятора із вказаним числом ОСОБА_5 , а також подальшими уточнюючими відповідями на запитання ОСОБА_5 та відмовою на його прохання зменшити вказану нею суму, внаслідок чого ОСОБА_5 був змушений погодитись на вищезазначені умови та повідомив, що йому необхідний час, щоб зібрати грошові кошти.

23.09.2024 близько 11 год. 44 хв. у службовому кабінеті ОСОБА_6 за адресою: м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 25, ОСОБА_5 передав раніше обумовлену неправомірну вигоду ОСОБА_6 у вигляді 5000 (п`яти тисяч) доларів США, які були поміщені у білий паперовий конверт.

ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці, продовжуючи реалізацію свого спільного з ОСОБА_4 злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, взяла у ОСОБА_5 білий паперовий конверт із грошовими коштами та поклала його до верхньої шухляди свого робочого столу. Одночасно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи довести до кінця злочинний умисел, а також побоюючись викриття правоохоронними органами, ОСОБА_6 зажадала та отримала від ОСОБА_5 запевнення, що він не викриє її в одержанні неправомірної вигоди.

Розподіливши за невстановлених досудовим розслідуванням обставин одержану від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у значному розмірі в розмірі 5000 (п`яти тисяч) доларів США, в подальшому, 27.09.2024 близько 11 год. 55 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому за вищевказаною адресою, дістала зі своєї сумки частину неправомірної вигоди, що раніше їй передав ОСОБА_5 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США та передала своїй співучасниці ОСОБА_4 , яка в цей час зайшла до її кабінету, тим самим розподіливши між співучасниками злочину в заздалегідь обумовлених частинах неправомірну вигоду, одержану за проведення перевірки у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 із формальним виявленням мінімально можливих порушень вимог податкового законодавства, тобто за невчинення дій з використанням наданого службовій особі службового становища. Тим самим ОСОБА_4 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , реалізуючи єдиний злочинний корисливий умисел, спрямований на неправомірне збагачення, одержали від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у значному розмірі в розмірі 5000 (п`яти тисяч) доларів США за невчинення дій, що входили до їх службових повноважень, та в подальшому здійснили розподіл грошових коштів, одержаних в якості неправомірної вигоди, чим співучасники довели свій злочинний умисел до кінця.

19.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 368 КК України..

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має на праві власності 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор просить з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосований до підозрюваної, накласти арешт на частку квартири, яка належить підозрюваній на праві власності, розгляд клопотання проводити без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту та не допущення відчуження зазначеного в клопотанні майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути клопотання за його відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Ураховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як убачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 .

Санкцією частини 3 статті 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На підставі викладеного слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане додаткове покарання є обов`язковим та прямо передбачено санкцією частини статті КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, тому належне підозрюваній майно підлягає арешту.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно і наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання є обґрунтованим та має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1