печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002620,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 190 КК України.

Прокурор вказує, що в період з липня 2023 року по теперішній час, на території України діє злочинна група з ознаками організованості, до складу якої входять мешканці Тернопільської області та м. Києва, учасники якої до своїх злочинних планів залучили службових осіб ТОВ «Нової Пошти» та під приводом закупівлі, та реалізації квадрокоптерів (дронів), шахрайським шляхом, зловживаючи своїм службовим становищем в умовах воєнного стану заволоділи грошовими коштами потерпілих в особливо великих розмірах.

Зокрема, 18.10.2023, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ряд інших невстановлених слідством осіб, вступивши у злочинну змову, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, умисно, з метою особистого збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, розробили злочинний план, який полягав у розтраті майна, яке було ввірене ТОВ «Нова Пошта» та фактично знаходилося у відділенні № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль за адресою: м. Тернопіль, вул. Збаразька, 29А, прим. 47 та перебувало у їх віданні.

Так, відповідно до даного плану ОСОБА_5 зобов`язувався знайти осіб, які були готові відправити йому на надані ним дані поштовим зв`язком на відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль квадрокоптери (дрони) із формою розрахунку - накладений платіж.

Далі, після знаходження таких відправників, здійснення ними відправлення, ОСОБА_5 здійснював передачу відомостей про відправку ОСОБА_4 , який брав на себе обов`язок проконтролювати факт прибуття відправлення, його подальшого розміщення на стелажах складського приміщення відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль.

Після надходження відправлень до відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи всупереч Публічного договору та посадових інструкцій, не отримавши від одержувача оплату за майно та послуги з доставки, здійснювали відкриття відправлень, діставали з них квадрокоптери (дрони) та переупаковували їх у нові фірмові картонні коробки, тобто здійснювали розтрату майна, яке перебувало у їх віданні.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на виконання вказівок ОСОБА_4 , вчиняли дії, які спрямовані на розтрату майна, яке було ввірене ТОВ «Нова Пошта» та перебувало у їх віданні.

Так, розтрата відбувалася одним із двох шляхів: перший - після відкриття відправлення, яке не оплачене, майно передавалося безпосередньо ОСОБА_5 ; другий - нові картонні коробки, в яких знаходилися переупаковані квадрокоптери (дрони), відправлялися від імені та в адрес осіб, які фактично такі відправлення не оформлювали.

Оформлення таких відправлень через свої облікові записи користувачів здійснювали як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, у період з 19.10.2023 по 01.11.2023 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з керівником відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта» у м. Тернопіль ОСОБА_4 , фахівцями (операторами) ОСОБА_6 ОСОБА_7 , які являються матеріально відповідальними особами, та спільно з групою інших невстановлених слідством осіб, всупереч Публічного договору та посадових інструкції, не отримавши оплати від одержувачів за наступними відправленнями: 9337, 7731, 9289, 9263, 1568, 8914, 9223, 9937, 4394, 0238, 2166, 2752, 7281, 5915, 2943, 7259, 7621, 0757, 3611, 2714, 4583, 3422, 4991, 8158, 0986, 6854, здійснили переупакування майна, яке в них знаходилося, а саме квадрокоптерів, та передали їх на користь третіх осіб, тим самим завдали збитків ТОВ «Нова Пошта», як експедитору, який несе відповідальність перед замовниками за забезпечення збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг з перевезення.

В подальшому, заволодівши вказаними квадрокоптерами (дронами) з метою приховання слідів вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 здійснив їх відправлення від імені третіх осіб на користь інших осіб з якими попередньо домовився про постачання квадрокоптерів (дронів).

Разом з тим, з метою маскування протиправної діяльності учасників злочинної групи, з ознаками організованості, введення потенційних потерпілих в оману, а також подальшої легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_5 залучив до свого злочинного плану активного учасника групи ОСОБА_8 , якому наказав зареєструвати суб`єкт господарської діяльності, а саме ФОП « ОСОБА_8 », банківські рахунки якого використовуються для отримання грошових коштів від потерпілих внаслідок шахрайських дій та подальший їх розподіл між учасниками злочинної групи та підконтрольними їм особами.

В подальшому, в ході аналізу безготівкових операцій по банківським рахункам ФОП « ОСОБА_8 » встановлено, що ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який теж є активним учасником групи з метою легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом протягом 2023 року здійснили переказ грошових коштів в сумі понад 1 486 000 грн. на банківські рахунки ФОП « ОСОБА_10 ».

Одночасно з цим, з банківських рахунків ФОП « ОСОБА_9 » переведено частину грошових коштів на особисті рахунки учасників злочинної групи, а саме:

- на рахунок ОСОБА_5 - 1 371 000 гривень;

- на особистий рахунок ОСОБА_9 - 1 992 249 гривень.

Крім того, встановлено, що у своїй злочинній діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ряд інших невстановлених на даний час осіб, з метою маскування походження грошових коштів, які отримувалися шахрайським шляхом використовували також крипто гаманці фактично підконтрольних осіб та інших учасників злочинної групи, яких залучали до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

У відповідності до показів свідків, потерпілих та інших матеріалів, зібраних ДКП НП України на виконання доручень слідчого у порядку ст. 40 КПК України, встановлено, що з метою легалізації грошових коштів отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_10 отримував кошти у криптовалюті USDT на ряд електронних гаманців серед яких і електронний гаманець НОМЕР_1 , який обслуговується біржою «Binance».

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 та інші фігуранти кримінального провадження у своїй злочинній діяльності використовували підконтрольні суб`єкти господарської діяльності.

В подальшому від оперуповноважених ДКП НП України на виконання доручення наданого в порядку ст. 40 КПК України надійшов рапорт щодо виявлення наявного у підозрюваних, підконтрольних їм осіб та інших фігурантів кримінального провадження майна та корпоративних прав.

Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що слідчими ГСУ НПУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0003834 за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами фізичних та юридичних осіб, в особливо великих розмірах, серед яких є волонтери та громадські організації, військово службовці та товариства, організованою групою на чолі якої стоїть ОСОБА_5 .

Так, з метою повного всебічного, швидкого та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, з метою з`ясування об`єктивної істини, а також встановлення усіх осіб причетних до вчинення даних кримінальних правопорушень до старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_12 , який є старшим слідчим в рамках кримінального провадження № 0003834 було скеровано запит про надання копії матеріалів кримінального провадження у яких наявні відомості, що стосуються заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілих.

В подальшому, у відповідь на вказаний запит слідчим надано копії матеріалів кримінального провадження № 0003834 та дозвіл на їх використання при здійснені досудового розслідування у даному провадженні.

Разом з тим, в період з 04.09.2024 по 05.09.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи вище викладене, наявні достатні підстави вважати, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є активним учасником вищеописаної злочинної групи.

З огляду на викладене, в діях вище вказаних осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 190 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які законом, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, з метою забезпечення подальшого виконання ст. 59 КК України, а саме стягнення в дохід держави майна яке повністю та частково належить ОСОБА_8 , недопущення приховання, знищення та перероблення такого майна виникає необхідність в накладені арешту на наступне майно:

- Квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний об`єкт нерухомості має значення речового доказу у кримінальному провадженні, про що слідчим 01.10.2024 винесено відповідну постанову про визнання речовими доказами вищевказаного об`єкту нерухомого майна.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відстуності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64 2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 від 01.10.2024 майно на арешті якого наполягає прокурор визнано речовими доказами.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0002620 - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в частині 1/3 від загальної частки, яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати як власникам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців тощо), окрім як накладення арешту.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, обласним, Київській, Севастопольській міським, районним, районним/містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного майна, крім як накладення арешту.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1