Справа №-613/107/25 Провадження №-1-кп/613/103/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

прокурора Кривошея Я.В.,

захисника Бережного С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Богодухові справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000480 від 15 вересня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, освіта повна загально середня, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 06 березня 2023 року у справі № 592/2804/23 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 гривень, з позбавленням його права керування транспортним засобом на строк 5 років. Однак, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Ковпаківського районного суду м. Суми, від 06 березня 2023 року, яка набрала законної сили 17 березня 2023 року, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушенні ст. 129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаного судового рішення, яким його позбавлено права керувати транспортними засобами, вчинив дії щодо умисного невиконання вказаної постанови суду з наступних підстав: 14 вересня 2024 року, близько 16.29 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO», моделі «NEXIA» державний номер НОМЕР_1 , рухався по площі Поштовій, 7, м. Богодухів, Харківської області, де був зупинений працівниками СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, для перевірки документів за порушення правила дорожнього руху, а саме ненаданні переваги у русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, після цього, останніми було встановлено факт позбавлення ОСОБА_1 , права керування транспортними засобами та винесено стосовно останнього постанову серії ЕНА № 3050268 від 14 вересня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

09 січня 2025 року між прокурором Богодухівської окружної прокуратури Харківської області Кривошеєю Я.В. та обвинуваченим ОСОБА_1 , його захисником Бережним С.В. укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_1 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому.

Під час судового засідання прокурор Кривошея Я.В., обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бережний С.В., просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 09 січня 2025 року.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали судової справи, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України прокурором було дотримано.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України відноситься до нетяжкого злочину, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Обвинувачений ОСОБА_1 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 382 КК України, яка згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_1 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання з урахування призначеного судом покарання суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373- 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 09 січня 2025 року між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /ОДИН/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 /ОДИН/ рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

компакт-диск DVD-R «VERBATIM», з фрагментами відеозаписів з бодікамер від 14 вересня 2024 року - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

СУДДЯ