Справа № 346/6378/24
Провадження № 1-кп/346/387/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2024 року за № 0000709, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джурків Коломийського району Івано-Франківської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою спеціальною освітою, на утриманні нікого не має, українця, громадянина України, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира танка «Т-64», у військовому званні сержант, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений у період часу з 01.05.2022 року по 17.10.2024 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , перебуваючи у Львівській області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, незаконно, порушуючи норми Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, розуміючи, що не має дозволу на зберігання та придбання боєприпасів, шляхом привласнення знайдених бойових припасів придбав осколкову гранату типу «М67» із запалом уповільненої дії типу «М213» та два патрони калібру «5,45-мм.», що відносяться до категорії бойових припасів та переніс їх до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігав вказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу до 10 год. 06 хв. 17.10.2024 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, врахувавши, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби.

Крім того, обвинувачений у своїй письмовій заяві від 14.03.2025 року вказав, що він погоджується на дослідження доказів в обсязі та порядку, визначених ч.3 ст.349 КПК України.

Тому на підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Суд вважає правильною надану органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки обвинувачений придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Суд також враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, є учасником бойових дій, що підтверджується документально.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України, тобто у виді позбавлення волі, та звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з ухваленням судом обвинувального вироку з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню відповідно до правил ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, понесені на проведення двох судових вибухотехнічних експертиз. Загальний розмір вказаних витрат становить 6 367 грн. 20 коп.

Речові докази відсутні.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 124, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 такі обов`язки.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У разі продовження проходження засудженим військової служби контроль за його поведінкою покласти на командира відповідної військової частини.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів за проведення судових вибухотехнічних експертиз в загальному розмірі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1