Справа № 179/1362/24
Провадження № 1-кп/175/831/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

24 березня 2025 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовано тим, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та на теперішній час встановлені ризики, передбачені ч.ч.1,3,5 ст.177 КПК України не зменшились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного щодо зміни запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від суду, який обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Також суд вважає обґрунтованим твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки такі не були допитані безпосередньо судом, тому існує певна ймовірність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого або зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань. Крім того, ОСОБА_4 інкримінується три епізоди вчинення кримінальних правопорушень, останній з яких він вчинив після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що свідчить про існування реальних ризиків того, що обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Таким чином, врахувавши наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні одного нетяжкого та двох тяжких злочинів, дані по його особу, вік та стан здоров`я, суд дійшов до висновку про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1, 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у провадженні визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах, щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, раніше не судимий, його майновий стан та вік, суд вважає за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

У разі внесення обвинуваченим застави, суд вважає за необхідне покласти на ного обов`язки, з передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 194, 331, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді триманні під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Дата закінчення дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 22 травня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , рахунок UA0017442, відкритий в ДКСУ м. Київ (МФО 820172 ).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали, тобто до 22 травня 2025 року.

У разі внесення застави ОСОБА_4 , або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

2) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій отримується обвинувачений.

Копію ухвали направити в ДУ «Дніпровська УВП (№4)».

Апеляція на ухвалу в частині продовження запобіжного заходу може бути подана безпосередню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1