Справа № 455/2970/24
Провадження № 1-кп/455/21/2025
ВИРОК

Іменем України

24 березня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Передільниця Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, судимості не має -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України ,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 03 квітня 2023 року, згідно з наказом № 22 від 30.03.1981 року призначений на посаду майстра виробничого навчання у Нижанковицькому середньому сільському профтехучилища № 46, на даний час Нижанковицький професійний ліцей, який розташований за адресою: смт. Нижанковичі Самбірського району вул. Шевченка, №63, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 учень групи С-31 ДПТНЗ Нижанковицького професійного ліцею з 12.01.2023 року перебуває за межами України, не з`явиться для проходження практики, вчинив підробку договору «Про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями, слухачами Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» виробничого навчання та виробничої практики», що послужило підставою для прийняття та проходження виробничої практики та допущений до державної кваліфікаційної атестації.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Крім цього, 14 червня 2023 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 учень групи С-31 ДПТНЗ Нижанковицького професійного ліцею з 12.01.2023 року перебуває за межами України, не з`явився для проходження практики, вчинив підробку виробничої характеристики на учня Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» ОСОБА_7 за час проходження виробничої практики з 14.04.2023 року по 16.06.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Крім цього, 16 червня 2023 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 учень групи С-31 ДПТНЗ Нижанковицького професійного ліцею з 12.01.2023 року перебуває за межами України, не з`явився для проходження практики, вчинив підробку довідки виданої ПП ОСОБА_8 в навчальну частину Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» про те, що учень ОСОБА_7 прийнятий для проходження виробничої практики по професії столяр, різьбяр по дереву та бересті терміном з 14.04.2023 року до 16.06.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України

В подальшому, 16 червня 2023 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що договір про надання робочих місць навчально-виробничих ділянок для проходження учнями, слухачами Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» виробничого навчання та виробничої практики, виробничої характеристики на учня Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» ОСОБА_7 за час проходження виробничої практики з 14.04.2023 по 16.06.2023 та довідки, виданої ПП ОСОБА_8 в навчальну частину Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» про те, що учень ОСОБА_7 прийнятий для проходження виробничої практики по професії столяр, різьбяр по дереву та бересті терміном з 14.04.2023 року до 16.06.2023 року, в яких були використані реквізити суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 є підробленими та містять завідомо недостовірні відомості, використав вищевказані завідомо підроблені документи шляхом подачі їх в Державний професійно-технічний навчальний заклад «Нижанковицький професійний ліцей».

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , згідно з наказом № 22 від 30.03.1981 року призначений на посаду майстра виробничого навчання у Нижанковицьке середнє сільське профтехучилище № 46, на даний час Нижанковицький професійний ліцей, який розташований за адресою: смт. Нижанковичі Самбірського району вул. Шевченка, 63, є працівником юридичної особи державної форми власності і не є службовою особою, та надаючи публічні послуги у відповідності до посадових обов`язків.

Згідно з посадовою інструкцією, з якою ОСОБА_3 ознайомлений 12.10.2016, у своїй діяльності як майстер виробничого навчання ДПНЗ Нижанковицький професійний ліцей керується Конституцією України, законами України «Про освіту», «Про професійно-технічну освіту», законодавчими та нормативними актами з питань професійно-технічної освіти тощо.

Також, відповідно до посадових обов`язків ОСОБА_3 , майстра виробничого навчання ДПНЗ Нижанковицький професійний ліцей, на останнього, серед іншого покладено обов`язок щодо забезпечення виконання і якість навчального плану.

Так, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 учень групи С-31 ДПТНЗ Нижанковицького професійного ліцею з 05.03.2022 року по липень 2023 рку перебував за межами України та не відвідував заняття, ОСОБА_3 не подав на розгляд стипендіальної комісії Нижанковицького професійного ліцею результати неуспішності та невідвідування занять учня ОСОБА_9 за 2021-2023 роки, тим самим ввів оману зазначену комісію, якою, відповідно до протоколу № 1 ДПНЗ « Нижанковицький професійний ліцей» від 11.01.2023 року, прийнято рішення про надання ОСОБА_7 ординарної (звичайної) академічної стипендії, у період з 1 семестру 2022 по 2 семестр 2023 навчального року, внаслідок чого останньому безпідставно було нараховано 25 619 грн. стипендії.

Своїми діями ОСОБА_3 умисно, за попередньою змовою групою осіб, з невстановленою слідством особою, сприяв усуненню перешкод у заволодінні бюджетними коштами шляхом обману, а саме штучно створив умови, за яких учень ОСОБА_7 успішно пройшов семестровий контроль з березня по грудень 2022 року а також ж з січня до червня включно 2023 року та фактично здобув право на отримання стипендії, чим заволодів бюджетними коштами у сумі 25 619 грн., що спричинило збитки державі на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 , ч.2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів. Пояснив, що спочатку учень ОСОБА_7 ходив на навчання, але потім не приходив. Востаннє був в ліцеї в грудні 2022 року. Він вніс неправдиві відомості в документах, подав їх в ліцей і ОСОБА_7 отримав стипендію, хоча не мав її отримувати. Про вчинене шкодує. Проти задоволення цивільного позову не заперечував, додав, що добровільно сплатив 5000,00 гривень, на підтвердження чого подав квитанцію.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів. Щодо цивільного позову, то такий просив задовольнити з підстав викладених у ньому. При призначенні покарання обвинуваченому просив його суворо не карати.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого, як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за: ч.3 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; ч.4 ст.358 КК України у використанні завідомо підробленого документа та ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України, а саме у пособництві, сприянні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема: кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.358 КК України та ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України згідно ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.358 КК України згідно ст.12 КК України є проступком, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Обставинами, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально - правові, відносно - визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкціями ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу та позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та призначити покарання за правилами ст.ст.70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Прокурором в кримінальному провадженні №20000515 в інтересах держави в особі Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» завдану шкоду в розмірі 25619,00 гривень.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження було доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, те, що обвинувачений добровільно відшкодував завдану шкоду в розмірі 5000,00 гривень, тому суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є підставним і підлягає до часткового задоволення.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому міру покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень;

за ч.5 ч.27, ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підставі ч.3 ст.72 КК України, покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень- виконувати самостійно.

Цивільний позов прокурора в кримінальному провадженні №0000515 в інтересах держави в особі Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Передільниця Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 на розрахунковий рахунок Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» UA0033076 (банк одержувача ГУДКСУ у Львівській області, код ЄДРПОУ - 05537207) 20619 (двадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) гривень 00 копійок шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Речові докази, а саме:

-договір про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями, слухачами Державного професійно-технічного навчального закладу «Нижанковицький професійний ліцей» виробничого навчання та виробничої практики;

-виробничу характеристику на учня Нижанковицького професійного ліцею;

-довідку про прийняття для проходження виробничої практики, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000515 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000515 від 23.10.2024 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1