Справа № 545/5447/24
Провадження № 1-в/545/862/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України щодо засудженої ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України щодо засудженої ОСОБА_4 у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судове засідання засуджена та представник адміністрації установи не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд подання без їхньої участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 року ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану 11.11.2023 на суму 2180,13 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн).

Встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2024 ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання постановленим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 за правилами складання покарань, передбачених ст.72 КК Українивизначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 по епізоду злочинної діяльності, яка була кваліфікована як крадіжка, завдала потерпілому матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироків суду у відповідність до вимог вказаного Закону шляхом виключення із вироку зазначеного епізоду та звільнення від покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 рокуза ч. 4 ст. 185 КК України .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

У Х В А Л И В:

Подання адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вважати ОСОБА_4 такою, що засуджена вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2024 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Копії ухвали направити до державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1