ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/1550/25 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/259/25 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 січня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яка полягає у не виконанні ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2021 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

29.01.2025 року ОСОБА_6 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати бездіяльність начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , який неналежно виконує свої службові обов`язки; зобов`язати начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 організувати внесення в установленому порядку відомостей до ЄРДР за її заявою від 11.11.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована в журналі ЄО №40422 від 11.11.2021 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати їй витяг з ЄРДР, пам`ятку про права та обов`язки потерпілої.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилалась на те, що раніше ухвалою слідчого судді від 10.12.2021 року її скаргу було частково задоволено, зобов`язано посадових осіб Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області організувати внесення у встановленому порядку відомостей до ЄРДР за її заявою від 11.11.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

21.12.2024 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001538 від 31.03.2016 року за ч.2 ст.190 КК України заявник ОСОБА_6 встановила, що матеріали справи не містять відомостей про виконання вимог ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.12.2021 року та слідчий повідомив, що йому не відомо про зазначену ухвалу слідчого судді.

24.12.2024 року ОСОБА_6 направила на електронну адресу ХРУП №3 ГУНП в Харківській області скаргу щодо не виконання ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.12.2021 року, однак у встановлений законом строк відповіді не отримала.

16.01.2025 року ОСОБА_6 надіслала інформаційний запит начальнику слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.12.2021 року в якому просила надати їй відповідь на скаргу від 24.12.2024 року та зобов`язати уповноважених осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді від 10.12.2021 року.

Однак, 22.01.2025 року ОСОБА_6 отримала відповідь від слідчої ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про те, що запит від 17.01.2024 року буде розглянутий та в подальшому буде долучений до матеріалів кримінального провадження № 0001538 від 31.03.2016 року.

Заявник ОСОБА_6 вважає, що інформаційний запит було розглянуто неналежною особою, оскільки вона зверталась до начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та не було проведено службове розслідування щодо невиконання ухвали слідчого судді від 10.12.2021 року, у зв`язку з чим вона змушена була звернутись зі скаргою до суду

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.303 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, та направити скаргу для розгляду в суді першої інстанції.

Посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя позбавив її права на оскарження бездіяльності посадових осіб, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України, а також слідчим суддею проігноровані вимоги Закону України «Про національну поліцію»

Позиції учасників судового провадження

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить провести судове засідання без її участі .

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді без апелянта, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя виходив з того, що вимоги скарги не охоплюються визначеним Главою 26 КПК України переліком рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, які можуть бути оскарженні слідчому судді, та така бездіяльність не передбачена ч.1 ст.303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Як передбачено ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. Випадки для оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора чітко передбачені законодавцем і розширеному тлумаченню не підлягають.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Як об`єктивно вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 , поданої нею до слідчого судді, заявник фактично оскаржує невиконання начальником ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ухвали слідчого судді від 10.12.2021 року, якою було зобов`язано орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР, що не є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, оскільки скарга не містить конкретних відомостей про оскарження дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування відповідно до ч.1 ст.303 КПК України та не містить жодних вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді та мають бути ним розглянуті.

Так, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.12.2021 року скаргу ОСОБА_6 частково задоволено, зобов`язано посадових осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області організувати внесення у встановленому порядку відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 11.11.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, заява ОСОБА_6 від 11.11.2021 року вже була предметом дослідження під час розгляду її скарги на бездіяльність посадових осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Колегія суддів зазначає, що заява ОСОБА_6 від 11.11.2021 року не була долучена заявником ані до скарги, поданої до суду першої інстанції, ані до апеляційної скарги.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному проваджені.

Повноваження слідчого судді, визначені Главою 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених вказаною вище Главою, виходить за межі повноважень слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, є вичерпним.

Так, зокрема, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо внесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положеннями ст.25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України, згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, має місце у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

З огляду на це апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вимоги скарги ОСОБА_6 за своїм змістом та суттю не є скаргою на бездіяльність слідчого щодо внесення відомостей до ЄРДР, оскільки зі скарги вбачається, що ОСОБА_6 фактично оскаржує бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області у зв`язку з невиконанням ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2021 року. Тобто фактично вказана нею бездіяльність слідчого вже була предметом судового розгляду (судового контролю на досудовому розслідуванні), про що свідчить відповідне судове рішення, на що й посилається сама ОСОБА_6 . Повторне вирішення цього питання за такою процедурою законом не передбачено, а реагування на невиконання судового рішення, якщо таке має місце, вирішується вже в іншому порядку, відповідно до діючого законодавства, в тому числі й шляхом звернення з відповідною заявою до правоохоронного органу.

Заявник ОСОБА_6 не долучила до матеріалів скарги доказів того, що вона зверталась до ХРПУ №3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2021 року, яка б не була вже предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду її скарги.

Між тим, особа, яка вважає її права порушеними, повинна довести ці обставини і звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що процесуальних підстав, передбачених ст.303 КПК України, в скарзі не зазначено, а тому, погоджується з висновками суду першої інстанції, що обумовлює процесуальну необхідність щодо відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 і які в повній мірі відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права с принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Отже, колегія суддів вважає, що викладені у скарзі ОСОБА_6 вимоги не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню відповідно до статті 303 КПК України.

У справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо незаконності, не обґрунтованості та не справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 січня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність начальника ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яка полягає у не виконанні ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4