Справа № 190/2684/24
Провадження №1-кп/190/57/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, працюючого ТОВ «Скляний Альянс», мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 17 липня 2024 року близько 21 год. 30 вхл. знаходився неподалік будинку 1 вул. Лісова с. Терно-Лозуватка Кам`янського району Дніпропетровської області, де помітив в траві один предмет зовні схожий на гранату та в нього раптово виник умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, носіння та зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р. та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., придбав бойові припаси, а саме: запал до гранати ДВМ з маркуванням 5-16 22, корпус гранати з маркуванням «Dunarit RGD-5 RDX 17 16», які незаконно став зберігати у приміщені свого гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 03 листопада 2024 року о 20 год. 00 хвл. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після словесної сварки з цивільною дружиною ОСОБА_6 , зайшов до приміщення гаражу, який розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , взяв до рук предмет візуально схожий на корпус гранати з маркуванням «Dunarit RGD-5 RDX 17 16», споряджений запалом ДВМ з маркуванням 5-16 22, після чого зайшов до приміщення будинку та почав погрожувати останній. В цей час, тобто 03.11.2024 року о 21 год., 06 хв., до чергової частини відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов виклик з лінії «102» від ОСОБА_7 , яка являється рідною матір`ю ОСОБА_6 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває ОСОБА_4 , який після конфлікту з ОСОБА_6 , в приміщенні будинку погрожує предметом візуально схожим на гранату. В ході виїзду слідчо-оперативної групи ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на місце події встановлено особу - ОСОБА_4 , який в ході спілкування повідомив працівникам поліції, що має в приміщенні будинку, розташованого за вищевказаною адресою одну гранату, але добровільно видати її відмовився.

У зв`язку з чим, враховуючи можливість знищення або пошкодження знарядь, чи слідів вчиненого тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 04 листопада 2024 року в період часу з 01 години 40 хвилини по 02 годину 29 хвилин слідчим СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , за участі власника ОСОБА_6 та з її письмового дозволу, в присутності понятих на підставі ст. 30 КУ, ч. 1 ст. 233 та ч. 2 ст. 237 КПК України проведено огляд житла чи іншого володіння особи, який здійснюється згідно правил вказаних у чинному КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, а саме домоволодіння та будівель, які знаходяться на території домоволодіння АДРЕСА_1 та під час обшуку в приміщенні будинку на столі було виявлено та вилучено предмет візуально схожий на корпус гранати з маркуванням «Dunarit RGD-5 RDX 17 16», споряджений запалом ДВМ з маркуванням 5-16 22, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, гранати RGD-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, запалом типу ДМВ, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, надані на дослідження споряджений корпус ручної, осколкової, гранати RGD -5, промислового виготовлення та запал ДМВ, промислового виготовлення у зборі утворюють гранату RGD-5, яка є боеприпасом, та придатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_4 носив, зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

25 листопада 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку визначеного судом з застосуванням ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному злочині повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії тяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000540, укладену 25 листопада 2024 року між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання ТРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1591,80 грн. (висновок експерта СЕ-19/104-24/45107-ВТХ від 11.11.2024 року).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1