ЄУН № 337/6811/24
Провадження №1-кс/337/641/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Запоріжжя, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, освіта базова середня, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.10.2021 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку покарання 20.05.2021 року, кінець строку покарання 20.05.2025 року; 17.10.2024 року Сарненським районним судом Рівненської області звільнений від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі для проходження військової служби за контактом,

в с т а н о в и в:

25.12.2024 року слідчий з погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в якому вказав, що СВ ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001276 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 23.12.2024 року, приблизно о 15 годині 22 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , проник до салону вантажного фургону "ГАЗ 3302 ЗНГ", в кузові білого кольору, державні номерні знаки НОМЕР_2 , що знаходився у користуванні ТОВ «Агріфуд Експресс», знайшовши ключі від замка запалювання, здійснив запуск двигуна транспортного засобу, після чого здійснив поїздку до будинку № 6 по вулиці Дегтярьова в місті Запоріжжя, чим протиправно, всупереч волі потерпілого, заволодів даним транспортним засобом, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 82000 гривень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

23.12.2024 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 16-50 год.).

24.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України, та отримано підозрюваним завчасно до судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність у справі ризиків передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і неможливість застосування інших запобіжних заходів, просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що заявлені прокурором ризики не підтверджені доказами та недоведені. ОСОБА_5 не має наміру переховуватися, у нього є офіційне місце реєстрації, є рідний брат який заходиться на лікуванні як військовослужбовець. ОСОБА_5 бажає продовжувати службу в збройних силах.

Адвокатом заявлене клопотання, підтримане підозрюваним, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Прокурор категорично заперечував проти клопотання сторони захисту вказавши що запропонований захистом запобіжний захід не відповідає інтересам суспільства і встановлення істини у кримінальному провадженні, та наполягав на задоволенні свого клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання, які містять пояснення представника потерпілого, свідків, протоколи оглядів місць події, протокол огляду відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Матеріали надані до суду свідчать про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Крім того дослідженими документами встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 07.10.2021 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

17.10.2024 року Сарненським районним судом Рівненської області ОСОБА_5 звільнений умово-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07.10.2021 року, для проходження військової служби за контрактом.

Те, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, свідчить той факт, що він не має стійких соціальних зв`язків, у нього відсутнє стабільне законне джерело доходу, раніше був засуджений за корисливий злочин, та йому інкримінується вчинення нового тяжкого злочину, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При наявності ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України судом враховується те, що відповідно до витягу із наказу №355 від 16.12.2024 року солдат ОСОБА_5 вважається таким що своєчасно не повернувся із стаціонарного лікування в розташування підрозділу та відсутній на військовій службі, і він звільнений з усіх видів забезпечення.

Суд вважає, що прокурором підтверджено наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчому судді не надано належних та допустимих доказів підтвердження того, що ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може утримуватися під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_5 можливо застосувати вказаний у клопотанні запобіжний захід.

При цьому, в наданих суду матеріалах, відсутні будь які докази, які дають підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту на міцні соціальні зв`язки підозрюваного та наявність брата військовослужбовця, будь якими документальними доказами не підтверджено.

Домашній арешт за місцем реєстрації підозрюваного, на переконання суду, не може бути застосований, так як суду не надано, у тому числі, відомостей про проживаючих за адресою осіб, або власників, їх усвідомлену згоду на застосування домашнього арешту до підозрюваного за цим місцем.

Також слідчим суддею враховується дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, вважається таким що своєчасно не повернувся та відсутній на військовій службі, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий та звільнений умовно достроково.

Суд вважає доведеним недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання встановленим ризикам, та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному, позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Згідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Обираючи запобіжний захід, суд вважає за необхідне, з урахуванням майнового стану особи, соціальної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, визначити, відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України, заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підстав для беззаперечної неможливості застосування такого альтернативного запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлено.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 22 лютого 2025 року (включно).

Визначити розмір застави, в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 60560(шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка у будь-який момент протягом дії ухвали може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок(отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, реквізити рахунку: UA0001205, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код ЄДРПОУ: 26316700, код МФО: 820172).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду, із визначеною ними періодичністю; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватись від спілкування із свідками у цій справі.

У разі внесення застави, та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, підозрюваного ОСОБА_5 вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Повідомити про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора, начальника Державної установи Запорізький слідчий ізолятор.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1