Справа № 180/94/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганці клопотання слідчого ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування № 0000005 від 09.01.2025 року про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчої про арешт майна, а саме банківську картку № НОМЕР_1 , вилучену 21.01.2025 під час огляду речей, добровільно виданих ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що з 05.01.2025 по теперішній час ОСОБА_4 , створив в Інтернет мережі, а саме в соціальній мережі «Інстаграм» оголошення про продаж стабілізаторів напруги. У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 знайшли вказані оголошення та вирішили придбати один з стабілізаторів напруги на вказаній сторінці, написали в чаті соціальної мережі «Інстаграм». У подальшому, під час інтернет листування ОСОБА_4 надав номер картки: НОМЕР_1 , на який ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 самостійно, власноручно, добровільно, через застосунки мобільних банкінгів перерахували грошові кошти на номер картки: НОМЕР_1 , за придбання стабілізаторів напруги. Наразі грошові кошти потерпілим не повернуті, стабілізатор напруги не надійшов, шахрай не виходить на зв`язок.

За даним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9.01.2025 за № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 21.01.2025 в період часу з 17 год. 30 хв. до 17 год. 40 хв. під час проведення огляду виявлено та вилучено добровільно надану ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_1 .

Оскільки, вилучена банківська картка визнана речовим доказом, то для збереження її просить накласти арешт та заборонити користування та розпорядження власнику.

В судове засідання слідча не з`явилася, направива до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримує, просить задовольнити.

Відповідно до положень ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є, в числі інших, арешт майна.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Постановою слідчої від 21 січня 2025 року банківська картка № НОМЕР_1 визнана речовим доказом.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 170-173 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчої ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони власнику відчуження, користування та розпорядження.

Місцем зберігання визначити камеру схову відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1