ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7422/24 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/411/25 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скаргизаявника ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 000126 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

21.01.2025 року заявник ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 000126 від 17.07.2024 року та передати матеріали кримінального провадження для проведення подальшого розслідування.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 03.07.2024 року він, як викривач, звернувся до прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області із повідомлення про кримінальне корупційне правопорушення, в якому повідомляв про вчинення дій депутатами Височанської селищної ради шляхом виділення коштів на програму «Шкільний автобус», які містять ознаки злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 210, ч.2 ст.364 КК України

Вказує, що слідчий належним чином не провів досудове розслідування, так як документів, які висвітлювали діяльність використання коштів за програмою «Шкільний автобус» не витребував, а поклався на висловлювання свідка ОСОБА_8 та надані нею в подальшому якісь документи. Програма «Шкільний автобус» була запроваджена для забезпечення підвезення учнів до закладів освіти і заради цього виділялись кошти, спочатку 9032300 грн., а потім було збільшено фінансування рішенням ради від 16.12.2022 року до 12464300 грн. Але протягом 2021-2024 років учні до шкіл не підвозились, так як навчальний процес йшов онлайн, але гроші на програму витрачались. При звітуванні ОСОБА_9 на сесії ради про виконання програми «Шкільний автобус» за 2023 рік повідомила депутатів, що у зв`язку із відсутністю потреб для підвозу учнів шкільний автобус виконував іншу роботу, але це не було передбачено програмою «Шкільний автобус». Рішення щодо передачі до відділу освіти автобусу Мрія НОМЕР_1 невідоме, сайт МВС показує, що він на балансі Височанської селищної ради з`явився 04.03.2021 року. Крім того автобус Еталон НОМЕР_2 був переданий у громаду як гуманітарна допомога і на 01.04.2024 року був ще в стані оформлення. Все це, на думку апелянта, вказує, що ОСОБА_10 разом із начальником СВ ОСОБА_11 займались приховуванням корупційних дій посадових осіб Височанської селищної ради, які програму «Шкільний автобус» підлаштували під власні потреби. Тому постанова слідчого від 31.12.2024 року про закриття провадження у справі є незаконною і підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні скаргизаявника ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 000126 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та слідчим суддею не надано оцінки неповноті досудового розслідування.

Вказує, що слідчий самостійно обрав кваліфікацію, за якою було внесено відомості до ЄРДР, ігноруючи суть заяви про вчинення кримінальних правопорушень, а також у кримінальному провадженні не було визначено його статус як викривача.

Зазначає, що свідок ОСОБА_12 ,яка була допитана слідчим, є заінтересованою особою та задіяна у приховуванні корупційних дій щодо нецільових витрат у сумі 12 464 300 грн. виділених на програму «Шкільний автобус».

Позиції інших учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора та заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Як убачається із матеріалів судового провадження та матеріалів кримінального провадження, 17.07.2024 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000126 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 11.07.2024 року за заявою ОСОБА_6 від 03.07.2024 року про можливу розтрату коштів посадовими особами Височанської селищної ради Харківського району Харківської області при реалізації програми «Шкільний автобус» за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.191 КК України.

При проведенні досудового розслідування була допитана в якості свідка заступник начальника відділу освіти Височанської селищної ради ОСОБА_12 , яка пояснила, що програмою «Шкільний автобус» на 2022-2024 роки передбачалось виділення коштів в сумі 12466,050 тис. грн., в тому числі і на придбання 3 шкільних автобусів. У зв`язку із військовою агресією російської федерації учні перейшли на дистанційну форму навчання і тому тимчасова потреба у придбанні автобусів відпала. На даний час кошти на придбання автобусів за цією програмою не виділялись та не витрачалися. На балансі КЗ «Бабаївський ліцей» перебував один шкільний автобус, який використовується для підвезення учнів до КЗ «Бабаївський ліцей» з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року, а протягом 2022-2023-2024 років використовувався для підвезення учнів до різних закладів Височанської громади на заходи і змагання. На програму «Шкільний автобус» рішенням сесії Височанської селищної ради були виділені кошти в сумі 13400 грн. у 2022 році на придбання шин та в 2023 році в сумі 46438 грн. на придбання паливно-мастильних матеріалів, страхування та проходження технічного огляду. Інших коштів не виділялось і не витрачалось. На підтвердження чого надані відповідні документи: Акт виконаних робіт №148 від 20.07.2023 року, видаткова накладна №17 від 12.12.2023 року на придбання дизельного палива, Акт від 06.12.2023 року стосовно послуг страхування, видаткова накладна від 22.06.2023 року на придбання дизельного палива, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, видаткова накладна від 03.02.2022 року на придбання шин, рішення сесії Височанської селищної ради від 23.12.2021 року Про затвердження програми «Шкільний автобус» з паспортом програми і переліком основних заходів програми «Шкільний автобус» на 2022-2024 роки, рішення сесії Височанської селищної ради від 16.12.2022 року Про внесення змін до програми «Шкільний автобус» на 2022-2024 роки з паспортом програми і переліком основних заходів програми, рішення сесії Височанської селищної ради від 07.03.2024 року Про внесення змін до програми «Шкільний автобус» з паспортом програми і переліком основних заходів програми «Шкільний автобу» на 2022-2024 роки, а також протоколи до них, рішення сесій Височанської селищної ради Про бюджет Височанської селищної територіальної громади на 2022, 2023, 2024 рік.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 31 грудня 2024 року кримінальне провадження № 000126 від 17.07.2024 року було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст.191 КК України, може бути вчинене у трьох формах, а саме:

1.Привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні

2. Розтрати такого майна зазначеною особою

3. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (за умови, що майно, яким винний заволодіває, не ввірене йому, не перебуває в його безпосередньому віданні, але внаслідок службового становища суб`єкт кримінального правопорушення має право оперативного управління цим майном).

Зловживання службовим становищем як спосіб заволодіння майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції для незаконного і безоплатного обертання чужого майна: незаконно дає вказівку матеріально відповідальній особі, підлеглій їй, про видачу майна; отримує майно за фіктивними документами тощо. Наприклад, службова особа, зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно отримує премії, надбавки до зарплати. Закінченим це кримінальне правопорушення визнається з моменту незаконного безоплатного заволодіння майном або незаконної передачі його третім особам.

На відміну від привласнення і розтрати для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом кримінального правопорушення, а використання для заволодіння чужим майном офіційно наданих йому за посадою службових повноважень.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Суб`єктом привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем (частина друга статті 191 КК України) може бути лише службова особа.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Відмовляючи у задоволені скарги заявника на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального закону.

Під час досудового розслідування була допитана свідок, отримані документи в достатній кількості, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про відсутність у діях посадових осіб Височанської селищної ради Харківської області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Слідчим в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що доказів, розтрати коштів, які передбачені програмою «Шкільний автобус» на 2022-2024 роки, не встановлено, чому останнім надано досить детальний аналіз в оскаржуваному процесуальному рішенні.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна оцінка. Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не встановлено в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Так, за наслідками проведення досудового розслідування слідчим не встановлено підтвердження відомостей про розтрату не за цільовим призначенням коштів у сумі 12 466 050 грн., оскільки, дійсно програмою «Шкільний автобус» було передбачено витрати на суму 12 466 050 грн., однак на програму «Шкільний автобус» рішенням сесії Височанської селищної ради були виділені кошти в сумі 13 400 грн. у 2022 році на придбання шин та в 2023 році в сумі 46 438 грн. на придбання паливно-мастильних матеріалів, страхування та проходження технічного огляду. Інших коштів не виділялось і не витрачалось, доказів на спростування цього апелянтом не надавалось.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю доводів представника заявника щодо передчасності процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що слідчий на власний розсуд вніс відомості до ЄРДР за ч.2 ст.191 КК України, хоча ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.07.2024 року було зобов`язано внести відомості за заявою ОСОБА_6 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.210, ч.2 ст.364 КК України не свідчать про порушення вимог КПК України, оскільки слідчий, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України і прокурор, відповідно до вимог ст.36 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності і вправі відповідно до своїх повноважень обирати попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яка може бути змінена під час досудового розслідування, якщо слідчий чи прокурор дійдуть переконання про необхідність в цьому за наявності об`єктивних даних.

Перевіряючи твердження заявника ОСОБА_6 про те, що не було визначеного його статус як викривача, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого СВ відділу поліції №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 було відмовлено у наданні статусу викривача у вказаному кримінальному провадженні, про що його було повідомлено відповідним листом за №9537/119-90/21-24 від 19.07.2024 року.

Отже, питання про надання такого статусу ОСОБА_6 було розглянуто слідчим у відповідності до вимог КПК України, даних щодо оскарження такого рішення останнім не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не зазначено жодних доводів, які б об`єктивно вказували на неповноту досудового розслідування, із зазначенням конкретних дій, які не були виконані слідчим під час проведення досудового розслідування, і які б слугували підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового розслідування, а лише констатується незгода з таким рішенням.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна правова оцінка слідчим. Під час здійснення досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України в діях посадових осіб УПП в Харківській області.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі обставини були досліджені як слідчим, так і слідчим суддею. Слідчий суддя перевірив доводи, які були викладені в скарзі, вивчив кримінальне провадження, проаналізував та дав оцінку як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скаргизаявника ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 000126 від 17 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4