Справа № 362/5689/24
Провадження № 1-кп/362/610/24
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

02.09.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 14.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, що має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 29.08.2023 Васильківським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2024 з Обухівської окружної прокуратури до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000470 від 14.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судового засідання.

30.08.2024 від прокурора надійшло клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, оскільки по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, підтримала своє клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, просила його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від захисника ОСОБА_5 та просив залучити захисника ОСОБА_6 . Обвинувачений не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, просив застосувати щодо нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 та прокурор не заперечували щодо задоволення клопотання обвинуваченого щодо відмови від захисника ОСОБА_5 та залучення захисника ОСОБА_6 .

З метою забезпечення права обвинуваченого на захист, суд вважає за необхідне прийняти відмову обвинуваченого від захисника, призначеного йому на підставі постанови слідчого про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, просив застосувати щодо нього цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки в місці свого проживання, а саме: одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а тому не буде ухилятися від явки до суду.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_7 не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду, вказала, що цивільний позов заявляти не бажає, погодилася з думкою прокурора щодо необхідності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області, підстав для його зупинення чи закриття не виявлено, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», відповідно до якої «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою вирішується на етапі підготовчого провадження судового провадження у першій інстанції, тобто на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії підготовчого провадження вирішальним є встановлення наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів, наданих суду прокурором, вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Санкція за ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається наявність письмових доказів, на які посилається прокурор при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 , а саме: протоколів огляду місця події; допиту потерпілого, свідків; пред`явлення особи для впізнання; проведення слідчих експериментів.

Таким чином, суд, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 дій, звертає увагу на те, що, відповідно до змісту обвинувального акту, пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про доведеність ризику переховування ОСОБА_4 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він не має офіційного працевлаштування, не має при цьому будь-яких законних джерел заробітку коштів, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Судове слідство в даному кримінальному провадженні не розпочатоі потребує часу для розгляду, свідки та потерпілий у цьому кримінальному провадженні не допитані, тобто ОСОБА_4 може незаконного впливати на свідків та потерпілого, які є малолітніми особами, у цьому кримінальному провадженні, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення проти власності, яке він вчинив з корисливих мотивів, ОСОБА_4 не має законних джерел доходу, раніше судимий за майновий злочин, тому задля власного збагачення може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює і враховує обставини вчинення злочину, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідківта потерпілого, які є малолітніми особами, та вчинення інших кримінальних правопорушень,вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у його вчиненні; особу обвинуваченого, відсутність доказів щодо неможливості утримання його через вік та стан здоров`я в умовах позбавлення волі.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В порядку ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необідне визначити заставу з врахуванням особи обвинуваченого і всіх обставин справи в максимальному розмірі, визначеного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, ст. 194, 196, 197, 314, 315-317, 369, 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника адвоката ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, призначити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Васильківського міськрайонного суду Київської області 12.09.2024 об 11 годині 00 хвилин.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, законного представника потерпілого.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , закінчує свою дію «31» жовтня 2024 року включно.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн.

У випадку внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до Васильківського міськрайонного суду Київської області;

- повідомляти Васильківський міськрайонний суд Київської області про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1