Справа № 487/9464/24
Провадження № 1-кс/487/2049/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю,-

ВСТАНОВИВ

02.04.2025 слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000420 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів : Договору дарування квартири, посвідчений 07 лютого 2025 року, зареєстрований в реєстрі за № 200 щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (та додатків до нього), які перебувають у володінні приватного нотаріусу Миколаївського міського округу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Разом з цим , згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до 07.02.2025 належало підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності. 07.02.2025 ОСОБА_6 відчужив вищевказану квартиру (уклав договір дарування) на користь своєї матері ОСОБА_7 .

В зв`язку з викладеним, та з метою належного підтвердження факту вчинення правочину підозрюваним ОСОБА_6 на користь своєї матері ОСОБА_7 щодо відчуження належного йому нерухомого майна, після повідомлення йому про підозру, у вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність у отримані тимчасового доступу до документів з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій документів, які перебувають у власності приватного нотаріусу Миколаївського міського округу ОСОБА_5 . Іншим шляхом отримати згадані документи не має можливості.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України розгляд вказаного клопотання здійснюється без виклику осіб, у володінні яких воно знаходиться.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000420 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

За версією слідства, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 організував та створив злочинну організацію, учасники якої на території міста Миколаїв, Миколаївської, Херсонської та Кіровоградської областей здійснюють викрадення дизельного палива із локомотивів АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Будучи достовірно обізнаним в тому, що більшість машиністів та їх помічників, які працюють на дизельних локомотивах АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », системо вчиняють крадіжки дизельного палива, а також враховуючи мало зайнятість (безробітність) під час військового стану, та велику кількість бажаючих працювати в графіку руху поїздів, ОСОБА_6 вирішив створити умови за якими до роботи на локомотивах допускалися б тільки довірені особи (з числа працівників локомотивного депо), яких потрібно було схилити до злочинної діяльності в складі злочинної організації та висунути їм певні умови роботи. Відповідно до його задуму, кожна бригада, яка відпрацювала поїздку на локомотиві АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », повинна була віддати йому грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. за одну поїздку, або залишити в баку локомотива надлишок у розмірі 100 літрів, для подальшого його викрадення іншими учасниками злочинної організації та продажу викраденого майна третім особам.

З метою реалізації розробленого ним злочинного плану, направленого на створення злочинної організації для вчинення крадіжок дизельного палива із локомотивів АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою конспірації своєї злочинної діяльності, ОСОБА_6 залучити до її складу коло осіб.

21.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до 07.02.2025 належало підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності. 07.02.2025 ОСОБА_6 відчужив вищевказану квартиру (уклав договір дарування) на користь своєї матері ОСОБА_7 .

Відповідно до відповіді приватного нотаріусу Миколаївського міського округу ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив правочин щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , уклавши Договір дарування квартири, посвідчений 07 лютого 2025 року, зареєстрований в реєстрі за № 200.

З метою належного підтвердження факту вчинення правочину підозрюваним ОСОБА_6 на користь своєї матері ОСОБА_7 щодо відчуження належного йому нерухомого майна, після повідомлення йому про підозру, у вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у органу досудового розслідування виникла необхідність у отримані тимчасового доступу до документів з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій документів, які перебувають у власності приватного нотаріуса Миколаївського міського округу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: Договір дарування квартири, посвідчений 07 лютого 2025 року, зареєстрований в реєстрі за № 200 щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (та додатків до нього).

Вилучення вищевказаних документів обґрунтовується необхідністю дослідження цих документів в ході досудового розслідування, використання їх в ході проведення слідчих дій.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з вимогами ч. ч. 1 - 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Ці відомості є фактичними даними, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а відтак, відповідно, до ст.ст. 84, 99 КПК України можуть бути використані як доказ.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 93 ч. 2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

2. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.162 КПК України відомості, які можуть становити конфіденційну інформацію, відносяться до охоронюваної законом таємниці та порядок доступу до неї регулюється положеннями ч.5 та 6 ст.163 КПК України.

Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями ч.ч. 5, 6 ст.163 КПК України, а саме, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не виконані вимоги ч.2 ст. 160 КПК України, оскільки у клопотанні не зазначені обставини можливого використання як доказів у вказаному кримінальному провадженні інформації, яка міститься у Договорі дарування квартири, та такі відомості самі по собі або в сукупності з іншими документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Отже, з огляду на суть кримінального правопорушення, за яким здійснено правову кваліфікацію кримінального провадження та обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити для проведення повного та всебічного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідність тимчасового доступу до документів та, що такий ступінь втручання щодо зазначених вище документів, повністю виправдовує потреби досудового розслідування.

Одночасно, враховуючи, що надання дозволу на доступ до вказаної інформації передбачає певний ступінь втручання в особисте життя людини, на переконання слідчого судді, не є спів мірним з потребами досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 159-166 КПК України

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1