Справа № 446/360/25
УХВАЛА

ПІДГОТОВЧОГО ЗАСІДАННЯ

04.03.2025 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурор ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в ході розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-1, ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 201-1, ч.1 ст. 209 КК України, угоду про визнання винуватості від 12.02.2025,-

встановив:

18.02.2025 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-1, ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 201-1, ч.1 ст. 209 КК України.

19.02.2025 року ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В ході підготовчого засідання надійшла угода про визнання винуватості укладена 12.02.2025 між прокурором у кримінальному провадженні виконувачем обов`язків заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5

За змістом цієї угоди формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_5 із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність є тотожними до наведених в обвинувальному акті від 11.02.2025 року.

В угоді про визнання винуватості міститься інформація про беззастережне визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-1, ч. 2 ст. 15-ч. 1 ст. 201-1, ч. 1 ст.209 КК України, обсязі обвинувачення та наведено перелік істотних для кримінального провадження обставин, а саме:

- обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунутого йому обвинувачення, надав правдиві визнавальні показання стосовно себе, щиро розкаявся, не чинив перешкод у проведенні слідчих і процесуальних дій;

-обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою ст.66 КК України, під час проведення досудового розслідування є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

-обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, під час проведення досудового розслідування не встановлено;

-відсутність матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- існує суспільний інтерес в забезпеченні як найшвидшого судового вирішення даного кримінального провадження, оскільки згідно положення ст.2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання:

за ч.1 ст.201-1 КК України у виді 3 (три) роки і 3 (три) місяця позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 209 КК України у виді 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік та з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік та з конфіскацією майна.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені ОСОБА_5 ..

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження просили затвердити вказану угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, документи та інші матеріали, надані сторонами з метою з`ясування добровільності укладення угоди та перевірки її на відповідність вимогам КПК та кримінального закону, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Сторонам відомі та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме, що відповідно до статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4 пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно до ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Згідно з Главою 35 розділу VI КПК України за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості у судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду про визнання винуватості, або 2) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України.

Судом встановлено, що сторонами угоди визначено узгоджене покарання:

за ч.1 ст.201-1 КК України у виді 3 (три) роки і 3 (три) місяця позбавлення волі;

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201-1 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.209 КК України у виді 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік та з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік та з конфіскацією майна.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 12.02.2025 видно, що сторони при визначенні ОСОБА_5 остаточного покарання погодилися на призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік та з конфіскацією майна.

Дане покарання не відповідає змісту положення ст. 55 КК України, оскільки додаткове покарання зазначене в угоді в загальній формі та не конкретизує чіткої правової заборони, зокрема не визначено, який саме вид додаткового покарання узгоджене сторони.

При цьому, як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 02.02.2022 у справі №344/16025/18 - рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, тому в затверджені угоди про визнання винуватості укладеної 12.02.2025 слід відмовити та враховуючи положеннями частини 7 статті 474 КПК України призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 316, 317, 468-475 КПК України суд,-

у х в а л и в :

відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 12.02.2025 між прокурором у кримінальному провадженні виконувачем обов`язків заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201-1, ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 201-1, ч.1 ст. 209 КК України на 13.03.2025 року о 14.30 год. у приміщені Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за адресою: 80400, Львівська область, м. Кам`янка-Бузька, вул. Незалежності, буд. 29.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 06.03.2025.

Суддя ОСОБА_1