Провадження № 1-в/191/30/25
У Х В А Л А

іменем України

06 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2021 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 відповідно до якого, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції. Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2018 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке було призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2021 року скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та ОСОБА_5 направлено для відбування покарання. Також ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2021 року було роз`яснено ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2021 року наступним чином. Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2018 року слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27 жовтня 2021 року.

Також, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді одного року та одного місяця позбавлення волі, частково приєднати покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року та, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Майнова шкода, за вищевказаним вироком, завдана засудженим ОСОБА_5 21.09.2021 року становить 629,93 грн., тому вчинений ним злочини за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає декриміналізації, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

У зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2021 року.

Однак, оскільки покарання ОСОБА_5 за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2018 рокупризначено за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, яке не підпадає декриміналізації то він не підлягає звільненню з установи.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2021 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, задовольнити частково.

Привести вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2021 року у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2021 року, покарання за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2018 року зач. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2018 року слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27 жовтня 2021 року.

В задоволенні іншої частини клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1