ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/622/25 Справа № 203/2409/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі матеріали кримінального провадження № 000002 від 26.02.2021 року щодо ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 , поданої на ухвалу Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 15.10.2024 року, якою обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, із закриттям кримінального провадження, у зв`язку із втратою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції визнав встановленою причетність ОСОБА_7 до дій, пов`язаних із незаконним носінням холодної зброї (мисливського ножа загального призначення моделі «Kobun» промислового способу виготовлення) у період часу з з 2016 по 26.02.2020 року, без передбаченого законом дозволу та кваліфікував його дії за ч.2 ст.263 КК України.

Під час судового засідання захисником подане клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України як особу, яка уперше вчинила нетяжкий злочин, має низку тяжких хронічних захворювань та, внаслідок чого, обмежену здатність до пересування, і втратила суспільну небезпечність.

За відсутністю заперечень з боку учасників кримінального провадження клопотання захисника було задоволено і ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, із закриттям кримінального провадження, у зв`язку із втратою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

У поданій апеляційній скарзі прокурор Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 , не оспорюючи правильність висновків суду щодо обставин вчинення ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, як вони викладені в ухвалі суду, правової кваліфікації його дій за ч.2 ст.263 КК України, наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за приписами ст.48 КК України, разом з тим просить змінити ухвалу суду у частині вирішення судом розподілу процесуальних витрат: просить зазначити у резолютивній частині про стягнення із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/104-21/7127-ХЗ від 03.03.2021 року у розмірі 980,7 грн.

Прокурор посилається при цьому на приписи ч.1 ст.126, ч.1 ст.118 КПК України, звертаючи увагу на нереабілітуючі підстави звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та, відповідно, обов`язок обвинуваченого відшкодувати державі процесуальні витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених доводів, проаналізувавши її зміст, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом у межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених в ухвалі суду, та правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.263 КК України, як і відповідність вимогам діючого законодавства висновків суду щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України та закриття кримінального провадження прокурором не оскаржені, тому, апеляційний суд у цій частині ухвалу суду не перевіряє.

Як слушно зауважує у апеляційній скарзі прокурор, п.3 ч.1 ст.118 КПК України визначає поняття процесуальних витрат. Це витрати, пов`язані із здійсненням кримінального провадження та залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів і є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Враховуючи нереабілітуючу за змістом підставу звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та встановлених судом обставин вчинення ним кримінального правопорушення, обов`язок відшкодування таких витрат на користь держави повинен бути покладеним на обвинуваченого ОСОБА_7 , а не віднесеним за рахунок держави ( як на це послався суд у оскаржуваному рішенні).

У зв`язку із цим, колегія суддів, діючи на підставі ст.407 КПК України, вважає за необхідне змінити ухвалу у частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат, задовольнивши апеляційні вимоги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 задовольнити у повному обсязі.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.10.2024 року про звільнення обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України змінити у частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/104-21/7127-ХЗ від 03.03.2021 року у розмірі 980,7 грн стягнути із ОСОБА_7 на користь держави.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4