У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000560, від 17.12.2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта не повна, 7 класів, раніше судимого, українця, громадянина України підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду м.Ужгород з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що у період часу з вечора (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) Кримінальне правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому.

Зібравши докази винуватості ОСОБА_4 орган досудового розслідування вважає, що аморальна і антигромадська поведінка підозрюваного, яка знайшла своє підтвердження 17.12.2024, дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_4 повинен бути ізольований від суспільства, так як є суспільно-небезпечним, і може знову продовжити керувати транспортним засобом без навиків та права керування, у стані алкогольного сп`яніння чим самим наражати на небезпеку оточуючих.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді до 14.02.2025 року включно, а стоки досудового розслідування трьох місячного терміну, закінчується 17.03. 2025 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території держави, так і виїхати за межі України, чим самим ухилитися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження, а також те, що останній усвідомлює, що за скоєння тяжкого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років, сторона обвинувачення вважає, застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт чи застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вищенаведених ризиків порівняно із триманням під вартою, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та наведених ризиків дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, в судовому засіданні до матеріалів справи додав постанову про продовження строку досудового розслідування.

Захисник обвинуваченого адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора стосовно продовження строку тримання під вартою обвинуваченому просив відмовити в його задоволенні, заявив про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Суд, заслухавши пояснення, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для розгляду провадження. Також суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

На підставі наведеного, суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та подальшого продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 березня 2025 року, обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1