Справа № 439/381/25
Провадження №1-кп/439/127/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 03.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Перемишлянського району Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за призовом під час мобілізації, на утриманні має одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

27 жовтня 2022 року постановою Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. ОСОБА_3 достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею та сплативши штраф в розмірі 34 000 гривень, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 02 лютого 2025 року близько 15 години 55 хвилин у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Конюшківська у м. Броди, Львівської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, які стосовно ОСОБА_3 склали протокол про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2025 року серії ЕПРІ №236722 за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_3 у подальшому 02 лютого 2025 року о 20 годині 30 хвилин у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Богуна у місті Броди, де також був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, які стосовно ОСОБА_3 склали протокол про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2025 року серії ЕПРІ №236881 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

13 лютого 2025 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , напідставі статей 468, 469, 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 382 КК України. ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_3 сторони врахували, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину.

Сторонами погоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_3 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням, вказав, що здатний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем служби характеризується негативно, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючисьстаттями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2025 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 03 лютого 2025 року, укладену між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: електронний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом із зовнішнім маркуванням «Vebatim» та рукописним записом «Слідзьона ст. 382 ч.1» та електронний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом із зовнішнім маркуваннями «Arita» із рукописним написом «Слідзьона ст. 382 ККУ» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду,який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1