23.12.24 Справа № 469/1346/24
1 -кп/469/288/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року с-ще Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000106 від 29.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, утриманців не має, інвалідності не має, освіта середня, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 лютого 2021 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 18 січня 2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі;

- 20 жовтня 2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.ч.3, 4 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, невідбутий строк 4 роки 10 місяців 20 днів,

стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

Суд визнає доведеним, що солдат ОСОБА_3 , який був засуджений та відбував покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців, звільнений від відбуття покарання 22 травня 2024 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області на підставі ст.. 81-1 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 4 роки 10 місяців 20 днів, для проходження ним військової служби за контрактом.

31 травня 2024 року ОСОБА_3 прийнятий на військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2024 року №44-РС (по особовому складу) ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , присвоєно військове звання "солдат" та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2024 року № 152 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

14 червня 2024 року солдата ОСОБА_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2024 року №166 (по стройовій частині) призначено на посаду стрільця першого спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

З моменту видання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року і по цей час на території України діє воєнний стан.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов"язком громадян України.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" військовослужбовці визнаються такими, що виконують обов"язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов"язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та про порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_3 було достеменно відомо і до часу самовільного залишення місця служби він дотримувався встановленого порядку несення військової служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов"язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов"язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов"язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, дійючи в порушення вимог зазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу на вказаній посаді, перебуваючи у тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , близько 11.00 год. 23 липня 2024 року, діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, а також обов`язків, покладених на нього ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 22 травня 2024 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, переховуючись від служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

30 липня 2024 року о 18.00 год. солдата ОСОБА_3 було виявлено працівниками Військової служби правопорядку в АДРЕСА_3 та о 19 год.15 хв. 30 липня 2024 року супроводжено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушення не визнав, надав пояснення про те, що командування військової частини ставилось до військовослужбовців дуже погано, погрожували зброєю; на прохання обвинуваченого надати відпустку на один (три) дні підполковник ОСОБА_6 нецензурно висловився "Їдьте, куди хочете", що обвинувачений сприйняв як дозвіл на відпустку та 23 липня 2024 року, переодягнувшись у цивільне, попрощався з охороною на воротях та спокійно вийшов за територію закладу, у якому базувалась військова частина, на очах у підполковника та майора, викликав таксі та через 15 хвилин поїхав додому. Його ніхто не зупиняв, командири вказівок охороні не надавали. Увесь час перебував удома, де затримався більш ніж на 3 дні, причини пояснити не може, звідки його 29 чи 30 липня 2024 року забрала поліція, коли він вже зібрав речі повертатися до війська. Бажає продовжувати військову службу.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, встановлені судом обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, які суд вважає належними та достовірними, та такими, що у своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений дійсно вчинив діяння, у вчиненні якого він обвинувачується за обвинувальним актом.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він є командиром стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), обвинувачений проходив військову службу у І стрілецькій спеціалізованій роті, у прямому, але не у безпосередньому підпорядкуванні свідка, негативно себе зарекомендував під час проходження військової служби. 23 липня 2024 року він скаржився на стан здоров"я та його визначили у наряд чергувати біля воріт. Серед дня обвинувачений зник з наряду, його відсутність було виявлено у другій половині дня на контрольному шикуванні. Свідок не бачив, як обвинувачений залишав військову частину і не знає, чи хтось це бачив. Військовослужбовці були повністю забезпечені усім необхідним. Свідок дозволу на залишення ОСОБА_3 військової частини не надавав, так як це не відноситься до його повноважень. Усім військовослужбовцям, які прийшли на військову службу у порядку умовно-дострокового звільнення, було роз"яснено, що вони не мають права на відпустку.

Свідок ОСОБА_7 , який є заступником командира стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) по роботі з персоналом, пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 перебував у його прямому підпорядкуванні, негативно характеризувався під час служби, як солдат себе ніяк не проявив. 23 липня 2024 року він залишив розташування військової частини на базі відпочинку в АДРЕСА_2 , що було виявлено під час шикування у другій половині дня. Причини залишення обвинуваченим частини свідкові невідомі, звернень про надання відпустки не було, усім військовослужбовцям було роз"яснено про те, що звільнені від відбування покарання умовно-достроково не мають права на відпустку.

На підтвердження викладених у обвинувальному акті обставин прокурором також надано копії матеріалів, які стали підставою для прийняття ОСОБА_3 на військову службу, а саме:

- заяву обвинуваченого ОСОБА_3 на ім"я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про бажання укласти контракт про прийняття на військову службу на 3 роки від 19 травня 2024 року;

- військовий квиток серії НОМЕР_2 та облікову картку до нього від 19 травня 2024 року, за якими ОСОБА_3 прийнято на військовий облік 19 травня 2924 року;

- характеристику, складену начальником державної установи "Вознесенська виправна колонія (№72) на засудженого ОСОБА_3 10 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_3 задовільно характеризується за місцем відбування покарання;

- автобіографію ОСОБА_3 ;

- довідку військово-лікарської комісії від 25 травня 2024 року про придатність ОСОБА_3 до військової служби;

- копію паспорта ОСОБА_3 ;

- письмову згоду командування військової частини НОМЕР_1 для подальшого призову ОСОБА_3 за контрактом до вказаної військової частини.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року на підставі вказаних документів та за згодою ОСОБА_3 подання начальника Державної установи "Вознесенська виправна колонія (№72) задоволено та ОСОБА_3 звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року, умовно-достроково на 04 роки 10 місяців 20 днів невідбутого строку покарання у виді позбавлення волі, для проходження військової служби за контрактом; встановлено щодо ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на два роки із забороною перебування за межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт, та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром , та виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з якою укладено контракт.

Крім того, стороною обвинувачення надано матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини стрільцем першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частии НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 , зокрема:

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1138 від 25 липня 2024 року "Про призначення службового розслідування щодо солдата ОСОБА_3 ";

- акт службового розслідування з викладом встановлених службовим розслідуванням обставин щодо виявлення о 18.50 год. 23 липня 2024 року за місцем тимчасової дислокації стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в Миколаївській області на контрольному шикуванні відсутності у строю солдата ОСОБА_3 , який на зв"язок не виходить, організовані пошукові заходи по місцю тимчасової дислокації батальйону та на прилеглих територіях солдата ОСОБА_3 не виявили, документи, які підтверджують поважність причин відсутності ОСОБА_3 на військовій службі, до військової частини не надходили;

- рапорт командира стрілецького спеціалізованого батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_3 " військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 23 липня 2024 року про виявлення 18.50 год. 23 липня 2024 року за місцем тимчасової дислокації стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в Миколаївській області на контрольному шикуванні відсутності у строю солдата ОСОБА_3 , який на зв"язок не виходить,, пошукові заходи на локації та по прилеглій території результату не дали;

- довідка-доповідь командира в/ч НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем, мобілізованим за контрактом, солдатом ОСОБА_3 ;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 липня 2024 року № 205, яким солдата ОСОБА_3 з 23 липня 2024 року знято з усіх видів забезпечення до з"ясування обставин;

- витяг з наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовом складу) від 06 серпня 2024 року № 97-РС про звільнення із займаної посади та зарахування у розпорядження командира НОМЕР_3 ОМБр солдата ОСОБА_3 ;

- контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, укладений між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 та громадянином України ОСОБА_3 31 травня 2024 року на строк до закінчення особливого періоду; умовами контракту, зокрема, передбачено, що військовослужбовцям із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбування покарання на підставі ст.81-1 КК України, та які проходять військову службу за контрактом, щорічна основна відпустка не надається;

- витяг з наказу командира НОМЕР_3 ОМБр (по особовому складу) від 31 травня 2024 року № 44РС, яким ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом і призначено стрільцем першого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої бригади, шпк "солдат";

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31 травня 2024 року № 152, яким солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 ;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 червня 2024 року № 166, яким солдата ОСОБА_3 прийнято на забезпечення на посаду стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 ;

- медична характеристика, відповідно до якої солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за медичною допомогою не звертався, є практично здоровим;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16 вересня 2024 року № 535 про завершення службового розслідування і встановлення в діях солдата ОСОБА_3 ознак порушення військової дисципліни.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення, а саме матеріали службового розслідування, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у прямому підпорядкуванні яких перебував обвинувачений, про самовільне та безпідставне залишення обвинуваченим військової частини, є належними та допустимими та у своїй сукупності, з врахуванням показань обвинуваченого про те, що він, не маючи чіткого дозволу командування на залишення території розташування військової частини, у тому числі щодо строку такого залишення, місця перебування, залишив місце розташування підрозділу і перебував за його межами понад трьох днів, які, як він вважав, надані йому усним розпорядженням керівництва, до моменту виявлення обвинуваченого поліцією, свідчать про підтвердження викладених у обвинувальному акті та встановлених судом обставин.

Пояснення обвинуваченого щодо надання йому усного дозволу свідком ОСОБА_6 є суперечливими, оскільки обвинувачений, зазначаючи період, на який він просив дозвіл, вказував один день, потім - три дні; крім того, суд зважає на те, що обвинувачений, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, був обізнаний з умовами звільнення від покарання, покладеними на нього відповідною ухвалою суду та контрактом обов"язками та обмеженнями, у тому числі щодо надання відпустки, про що, відповідно до показань свідків, йому було доведено командуванням батальйону, був зобов"язаний знати і дотримуватися як вимог умовно-дострокового звільнення від покарання та адміністративного нагляду, так законодавства України і Статутів Збройних Сил України, зокрема, ст.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов"язує солдата, зокрема, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття, проте до безпосереднього командира не звертався, що вбачається з його пояснень та матеріалів службового розслідування, місця перебування за межами частини та строку такого перебування не узгоджував, а тому пояснення обвинуваченого про наявність згоди командира на залишення місця розташування військової частини суд вважає неправдивими та такими, що не відповідають встановленим судом обставинам справи.

Виходячи з викладеного, суд кваліфікує вчинене ОСОБА_3 діяння за ч.5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення є умисним, закінченим.

Обставин, що пом"якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним та відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який інвалідності та тяжких захворювань не має, утриманців не має, на обліку у лікарів психіатра, нарколога обвинувачений не перебуває, має декілька судимостей за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення через незначний проміжок (менш ніж два місяці) після умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання, порушивши умови такого звільнення, перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року, негативно характеризується командуванням за місцем проходження військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

На підставі ст.100 КПК України надані суду документи слід зберігати у матеріалах справи.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, а тому, з врахуванням виду призначеного покарання, обвинуваченого слід тримати під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання 30 липня 2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу, але не більше ніж на 60 діб.

Надані суду документи зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя