справа № 362/4535/24
провадження № 1-кп/362/302/25
ВИРОК

Іменем України

14.03.2025

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження від 07 червня 2024 року № 0000204 щодо

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комсомольськ Лохвицького району Полтавської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, пенсіонер, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_5 ;

представник потерпілого (цивільних позивачів) - адвокат ОСОБА_6 ;

потерпілий ОСОБА_7 ;

обвинувачений ОСОБА_4 ;

захисник - адвокат ОСОБА_8 .

Суд установив:

09 травня 2024 року близько 09:00 години водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись на 67 км автодороги «М-05» сполученням Київ-Одеса в напрямку до м. Києва, поблизу розташування будинку № 3 вулиці Соборна в смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), де вказано: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; пункту 1.5 ПДР, де вказано: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; пункту 2.3 (б) ПДР, де вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; пункту 10.1 ПДР, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; пункту 10.3 ПДР, де вказано: «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»; пункту 12.1 ПДР, в якому зазначено: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; пункту 12.3 ПДР, де вказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не вірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність та бездіяльність, перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху ліворуч, при цьому в разі перестроювання ліворуч не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «DODGE DURANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по лівій смузі руху та мав перевагу в русі, оскільки рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку перестроївся водій ОСОБА_4 . Внаслідок вказаного зіткнення автомобіль «DODGE DURANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , по інерції відкинуло на стоячі ліворуч від нього, в смузі гальмування, для виконання маневру лівого розвороту автомобіль «TOYOTA YARIS», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , автомобіль «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , й автомобіль «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння автомобіля «DODGE DURANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді крайового перелому основи V плеснової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж з тижні.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3(6), 10.1,10.3, 12.1, 12.3 ПДР знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та надав показання, відповідно до яких має водійський стаж понад 43 роки. Зранку 09 травня 2024 року їхав на автомобілі «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , Одеською трасою та перед початком маневру подивився, що дорога ніби вільна, та змінив напрямок руху ліворуч, внаслідок чого сталося ДТП. Вказав на незначний розмір пенсії, але зобов`язався відшкодовувати завдану шкоду відповідно до рішення суду.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у Рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 1 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України, в силу статті 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що ОСОБА_4 є пенсіонером, характеризується позитивно, має професійно технічну освіту, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину.

Наведені обставини, на переконання суду, в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

За наведених підстав суд, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, беручи до уваги наявність двох обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, беручи до уваги позицію потерпілих, зважаючи на вік обвинуваченого, розмір його пенсії, виходячи з загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, а саме призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 1 статті 286 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Вирішуючи заявлені цивільні позови, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

ОСОБА_13 заявила цивільний позов, уточнений під час судового розгляду, до ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан», у якому просить стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на її користь майнову шкоду в сумі 160'000 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду в сумі 795 876 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_13 процесуальні витрати в розмірі 10'000,00 гривень.

Позов обґрунтований тим, що у зв`язку із протиправними діями ОСОБА_4 , що призвели до дорожньо-транспортною пригоди позивачу, як власнику транспортного засобу «DODGE DURANGO» державний номерний знак НОМЕР_2 , який постраждав під час ДТП спричинено майнову шкоду в сумі 1 077 876 грн. Розмір майнової шкоди підтверджується висновком експерта № 89 від 30 травня 2024 року. Відповідно до висновку експерта № 89а від 14 листопада 2024 року встановлено, що орієнтовна ринкова вартість транспортного засобу «DODGE DURANGO» державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням механічних ушкоджень після дорожньо-транспортної пригоди, складає 122'000 грн., з огляду на викладене шкода завдана відповідачем складає 955 876 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілого, була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», про що зазначено у страховому полісі № ЕР-217007036 від 30 вересня 2023 року. Відповідно до страхового полісу, передбачено відшкодування шкоди завданої майну в сумі - 160 000 грн.

Обвинувачений (цивільний відповідач) визнав зазначений цивільний позов повністю, однак просив зменшити розмір процесуальних витрат (витрат на правову допомогу) з 10'000 до 2'000.

Представник ТДВ «СК «Гардіан» до суду не прибув, направив відзив на позов, у якому просить відмовити в його задоволенні з підстав не встановлення на даний час особи, винної у скоєнні ДТП.

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 автомобіль «DODGE DURANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності цивільному позивачу ОСОБА_13 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду майну перед третіми особами застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» за страховим полісом № ЕР-217007036, яким встановлено ліміт за шкоду завдану майну потерпілого у розмірі 160'000 грн і встановлено франшизу у розмірі 0,00 грн.

Згідно з висновком експерта від 30 травня 2024 року № 89 вартість матеріального збитку, завданому автомобілю «DODGE DURANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , на дату оцінки складає 1'077'876,00 гривень.

За висновком експерта від 14 листопада 2024 року № 89а орієнтовна ринкова вартість транспортного засобу «DODGE DURANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням механічних ушкоджень після дорожньо-транспортної пригоди, складає 122'000 грн.

Зазначені обставини цивільними відповідачами не заперечувались.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що врегульовано частиною 1 статті 1166 ЦК України.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 1 статті 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, що врегульовано положеннями статті 1192 ЦК України.

Вартість відновлювального ремонту передбачає включення до свого складу витрат пов`язаних з відновленням пошкодженого автомобіля до стану, придатного до його використання за призначенням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення цивільного позову ОСОБА_13 у повному обсязі.

Крім того, потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в сумі 200'000,00 гривень і 20 000 грн. витрат на правову допомогу.

Позов обґрунтований тим, що у зв`язку із скоєнням з боку ОСОБА_4 кримінального правопорушення в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ним, як пасажиром переднього сидіння автомобіля «DODGE DURANGO» державний номерний знак НОМЕР_2 , отримано тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому основи V плеснової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньо тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідний тривалий строк - більш ніж з тижні.

Завдана моральна шкода полягає в тому, що він переніс сильний фізичний біль, тривале лікування, яке продовжується і по даний час. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, постійного лікування, змінився звичайний ритм життя. Певний час, він міг пересуватись лише з палицями та за допомогою сторонніх осіб, що також впливає на моральний та психологічний стан, втратив сон та спокій, постійно роздратований, знервований, часто впадає в депресію, у зв`язку з цим, постійно потребує моральної та психологічної підтримки близьких та друзів. Спричинені йому психологічні страждання мають подовжувальний та інтенсивний характер, порушено його життєві плани та перспективи, він постійно переживає за своє майбутнє. Після дорожньо-транспортної пригоди та перенесеними у зв`язку з нею травмами страждає на постійні болі. Не має можливості переносити фізичних навантажень. Замість того, щоб жити повноцінним життям змушений їздити на обстеження та консультації до лікарів, лікуватись, вживати певну кількість ліків для покращення здоров`я.

ОСОБА_4 визнав цивільний позов ОСОБА_7 частково, в сумі 100,000 гривень, водночас просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000 грн.

Вирішуючи по суті цивільний позов ОСОБА_7 суд виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до пункту 9 цієї ж Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану .

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

Ураховуючи всі фактичні обставини кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 120'000,00 грн.

Розподіл процесуальних витрат здійснюється в порядку статті 124 КПК України.

Водночас щодо заявлених цивільними позивачами до стягнення процесуальних витрат, а саме витрат на правову допомогу, суд виходить з такого.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За загальним правилом, визначеним вітчизняним процесуальним законодавством, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, обсяг доказування за цивільними позовами, їх характер, предмет спору, кількість проведених у справі судових засідань, суд вбачає наявність підстав для такого розподілу процесуальних витрат за цивільними позовами:

- за позовом ОСОБА_7 - стягнення 5000,00 на його користь з ОСОБА_4 ;

- за позовом ОСОБА_13 - стягнення 10'000,00 гривень на її користь, а саме рівними частинами по 5'000,00 гривень з кожного цивільного відповідача.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження на застосовувались.

Керуючись статтями 100, 124, 128, 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, та із застосуванням частини 1 статті 69 КК України призначити йому:

- основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17'000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

- додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

2. Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

2.1. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоди в сумі 120'000,00 гривень, а також процесуальні витрати в сумі 5'000 гривень, усього на суму 125 000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

3. Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити повністю.

3.1. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» (ідентифікаційний код 35417298) на корить ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 160'000,00 гривень, а також процесуальні витрати в сумі 5'000 гривень, усього на суму 165 000 (сто шістдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

3.2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 795'876 гривень 00 копійок, а також процесуальні витрати в сумі 5'000 гривень, усього на суму 800'876 (вісімсот тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 00 копійок.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

5. Речові докази:

- автомобіль марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 - залишити у володінні ОСОБА_4 ;

- автомобіль «DODGE DURANGO» державний номерний знак НОМЕР_2 - залишити у володінні ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1