Справа №: 630/120/25 Провадження №: 1-кс/630/118/25
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 22 січня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000037 від 21 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зі слів отримує пенсію як інвалід 3-ї групи, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

23 січня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 21 січня 2025 року, в якому ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Під час досудового розслідування такого злочину було встановлено, що ОСОБА_4 у період воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, в останній раз Указом Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, 21 січня 2025 року, приблизно о 19-15 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував поблизу альтанки, що розташована біля продуктового магазину «Лісова Крамниця» по вул. Єдності, 4 в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 увійшов у зазначену альтанку, де вступив у словесний конфлікт з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась зі своєю подругою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого завдав удар долонею правої руки у ділянку обличчя ОСОБА_8 . Після цього, потерпіла ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з вказаного місця відійшли на незначну відстань, перебуваючи в полі зору ОСОБА_4 .

У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний, корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме мобільного телефону ТМ «Xiaomi Redmi 12» ємністю пам`яті - 128 Гб. Далі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, в умовах воєнного стану, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), перебуваючи у вищевказаній альтанці, бажаючи доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи що його дії є явними для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були на незначній відстані від ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 наполегливо повідомляла ОСОБА_4 , що б він не брав речі потерпілої, взяв зі столу мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 12» ємністю пам`яті - 128 Гб, належний неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 , після чого, маючи на меті покинути місце події, ігноруючи вимоги неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 та її подруги ОСОБА_9 щодо повернення її майна, не звертаючи уваги, безперешкодно пішов у невідомому напрямку. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв неповнолітній ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3858,40 грн., що підтверджено висновком експерта № 209/25 від 22 січня 2025 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, та яке полягає у відкритому заволодінні чужим майном - грабіж, вчинений в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, та наявність ризиків, передбачених в п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинене; може незаконно впливати на свідків та потерпілого, місця проживання яких йому стали відомі; та вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив та просив залишити його вдома, бо він проживає у власній квартирі, та існує лише за рахунок пенсії в розмірі 2700,00 грн., яку отримує як інвалід 3-ї групи. Його мати померла у 2019 році, через що у нього почалась депресія, і це призвело до погіршення психічного здоров`я. Також ОСОБА_4 пояснив, що у нього був вітчим, але він про нього нічого не чув вже багато років. У нього залишились дідусь і бабуся, які проживають в АДРЕСА_2 . Зі звинуваченнями у крадіжці телефону він не згоден, бо не викрадав ніякого телефону. Запевнив, що перебуватиме постійно вдома.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, бо вважає його необґрунтованим, та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. На думку захисника слідчим та прокурором у засіданні не доведено належними доказами існування ризиків, про які зазначено у клопотанні, оскільки ніщо не вказує на можливість чи спроби підозрюваного впливати на свідків чи потерпілу; до того ж підозрюваний має постійне місце проживання і отримує пенсію, та у нього є родичі, з якими він підтримує зв`язок, що вказує на наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 21 січня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, зазначених у витязі з ЄРДР від 23 січня 2025 року, вказано, що 21 січня 2025 року до відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_10 про те, що 21 січня 2025 року приблизно о 19-15 год. невстановлена особа чоловічої статі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито заволоділа мобільним телефоном її доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. У витязі з ЄРДР вказане прізвище слідчого ОСОБА_6 , як особи, уповноваженої на здійснення досудового розслідування, а також вказані прізвища прокурорів, уповноважених на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, серед яких є прокурор ОСОБА_3 .

Отже клопотання подано уповноваженим слідчим за погодженням з уповноваженим прокурором.

23 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000037 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000037, а саме:

електронним рапортом Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 21 січня 2025 року про надходження зі служби «102» виклику від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що чоловік у стані алкогольного сп`яніння вдарив дівчину, його подругу, і забрав у неї телефон, та бігає поряд з магазином АТБ і агресивно себе поводить;

протоколом від 21 січня 2025 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_10 повідомила, що 21 січня 2025 року приблизно о 19-10 год. невідома особа чоловічої статі, перебуваючи в альтанці поряд з магазином «Лісова крамниця» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Єдності, 4, у її доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито, із застосуванням насильства заволодів мобільним телефоном Xiaomi Redmi 12;

протоколом допиту від 21 січня 2025 року неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила слідчому, що 21 січня 2025 року вона святкувала свій день народження разом зі своєю подругою ОСОБА_12 , та ввечері о 19-00 год. вони вдвох сиділи за столом в альтанці поряд з магазином «Лісова крамниця» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Єдності, 4, а за іншим столом сидів самотній чоловік, який почав висловлюватися нецензурною лайкою, і який невдовзі пересів до них за стіл і продовжив висловлюватися нецензурною лайкою вже в їх адресу. Вона з подругою накричали на чоловіка, аби він припинив лаятися на них. Але цей чоловік наблизився до неї, ОСОБА_8 , вдарив її по обличчю, по губам, чим завдав їй фізичного болю. Від такого удару вона розгубилася і відбігла з подругою від цього чоловіка. Лише потім вона зрозуміла, що на столі в альтанці залишився її мобільний телефон Xiaomi Redmi 12 та пляшка з водою. В цей момент її подруга ОСОБА_13 почала кричати чоловіку, аби він віддав назад мобільний телефон. Але чоловік на вимоги дівчини лише нецензурно висловлювався та почав уходити з альтанки, і потім вона його побачила поряд з магазином АТБ в с. Пісочин;

протоколом допиту від 21 січня 2025 року в якості свідка ОСОБА_10 яка пояснила, що у неї є донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка вдень 21 січня 2025 року пішла зі своєю подругою ОСОБА_12 святкувати день народження. Приблизно о 19-40 год. вона намагалась зателефонувати доньці, але вона не відповідала на виклики. Згодом слухавку почав брати невідомий чоловік, який не міг зрозуміти чий у нього телефон. Вона, ОСОБА_10 , повідомила, що цей телефон належить її доньці і запитала, де знаходиться її донька. Невдовзі їй зателефонував знайомий її доньки на ім`я ОСОБА_15 і повідомив, що їй необхідно приїхати до магазину АТБ в с. Пісочин, а її донька перебуває поряд з альтанкою в районі ОСОБА_16 . Також ОСОБА_10 підтвердила, що наприкінці жовтня 2023 року вона купила для своєї доньки ОСОБА_17 мобільний телефон Xiaomi Redmi 12, яким вона постійно користувалася;

протоколом допиту від 21 січня 2025 року неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила слідчому, що 21 січня 2025 року вона святкувала з ОСОБА_8 її день народження, і ввечері о 19-00 год. вони вдвох сиділи за столом в альтанці поряд з магазином «Лісова крамниця» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Єдності, 4, а за іншим столом сидів самотній чоловік, який почав висловлюватися нецензурною лайкою, і який невдовзі пересів до них за стіл і продовжив висловлюватися нецензурною лайкою вже в їх адресу. Вона з подругою накричали на чоловіка, аби він припинив лаятися на них. Але цей чоловік наблизився до ОСОБА_8 та вдарив її по обличчю, по губам. Через це вони почали тікали від цього чоловіка і відбігли до житлових будинків. Лише потім вона побачила, що цей чоловік взяв зі столу мобільний телефон Xiaomi Redmi 12, який належить ОСОБА_18 , та поклав у карман своєї куртки. Вона, ОСОБА_9 , почала кричати чоловіку, аби він повернув мобільний телефон. Але чоловік лише нецензурно висловлювався та почав уходити з альтанки, і тому вона вирішила переслідувати цього чоловіка і зателефонувала своїм знайомим, аби ті допомогли їй. Невдовзі вона побачила того самого чоловіка поряд з магазином АТБ в с. Пісочин;

протоколом допиту від 21 січня 2025 року свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що ввечері 21 січня 2025 року він перебував в м. Харкові зі своїми знайомими ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , і саме ОСОБА_22 о 19-22 год. зателефонувала їх спільна знайома ОСОБА_9 і повідомила про те, що коли вона в той вечір знаходилась з ОСОБА_8 в альтанці поряд з магазином за адресою: АДРЕСА_3 , невідомий чоловік спричинив ОСОБА_17 тілесні ушкодження та заволодів її мобільним телефоном. Почувши це, він ОСОБА_23 , разом з ОСОБА_20 виїхати на таксі до с. Пісочин і приїхали до альтанки, поряд з якою перебувала ОСОБА_24 . Невдовзі йому зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що вона наздогнала чоловіка, який викрав телефон, неподалік від магазину АТБ в с. Пісочин. Він і ОСОБА_25 одразу направились до цього магазину, де і побачили чоловіка, який поводив себе агресивно і висловлювався нецензурною лайкою. Тому він, ОСОБА_23 , викликав поліцію;

протоколом від 21 січня 2025 року про затримання ОСОБА_4 21 січня 2025 року о 20-10 год. в с. Пісочин Харківського району Харківської області, на вул. Полтавське шосе, 149/2, поряд з магазином АТБ, працівниками поліції, у якого під час особистого обшуку виявлено і вилучено мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 12» ємністю пам`яті - 128 Гб, в гумовому чохлі темно-синього кольору, з двома наліпками на задній кришці від Приватбанку, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , в який вставлена карта оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 ;

протоколом від 22 січня 2025 року огляду кросплатформеного месенджеру «Telegram», в кому розмішено відеозапис від 21 січня 2025 року, 20-52 год., тривалістю 33 секунди, на якому зображено чоловіка, зовні згожого на ОСОБА_4 , який поряд з магазином АТБ поводить себе агресивно, висловлюється нецензурною лайкою і тримає в руках телефон темного кольору і пляшку мінеральної коди «Моршинська»;

протоколами пред`явлення для впізнання від 22 січня 2025 року, проведеного за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , під час якого вона впізнала серед представлених осіб ОСОБА_4 як особу, яка вдарила її по обличчю і забрала її мобільний телефон і пляшку з напоями;

протоколами пред`явлення для впізнання від 22 січня 2025 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_19 , під час якого він впізнав серед представлених осіб ОСОБА_4 , якого він бачив поряд з магазином АТБ в с. Пічосин, та який, зі слів ОСОБА_9 заволодів телефоном її подруги ОСОБА_26 ;

протоколом допиту від 22 січня 2025 року ОСОБА_4 в якості підозрюваного, який повідомив, що 21 січня 2025 року відпочивав зі своїм товаришем ОСОБА_27 і вживав алкогольні напої, і не пам`ятає того, що він до когось чіплявся і що забрав чийсь телефон.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місті його проживання. З пояснень підозрюваного, наданих ним в судовому засіданні, випливає, що він тривалий час проживає самостійно, і у нього відсутні взаємні права і обов`язки з іншими особами, притаманні членам однієї сім`ї; неодружений і не має на утриманні малодітній дітей чи непрацездатних осіб. Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення заснована на показаннях свідків і потерпілої, більшість з яких є неповнолітніми, слідчий суддя вважає існуючим ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на цих осіб з метою примушування їх до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою уникнення відповідальності, оскільки такі свідки проживають в смт. Пісочин, де також постійно проживає підозрюваний, адже вирішального значення у встановленні обставин кримінального правопорушення первісно мали та в подальшому під час розгляду обвинувального акту, якщо такий буде складений у відношенні ОСОБА_4 , матимуть саме їх показання.

Отже існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який може підсилюватися внаслідок агресивної поведінки підозрюваного.

Обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 враховуючи ймовірну наявність у нього хронічного психічного захворювання, не виключають можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень без усвідомлення наслідків такої поведінки. Від так існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства, яке піддається негативному впливу від позбавлення майна чи майнових прав, значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю за можливе визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 60560 грн. (3028,00х20 = 60560).

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000037 від 21 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 21 березня 2025 року включно.

Встановити для ОСОБА_4 заставу в розмірі 60560,00 грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України (Реквізити: одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк одержувача ДКСУ м. Київ, рахунок UA0006674, , призначення платежу: застава згідно КПК по справі № 630/120/25 від 23 січня 2025 року ( ОСОБА_4 ), Люботинський міський суд Харківської області).

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_4 з під варти у зв`язку з внесенням застави вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатись із с. Пісочин Харківського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою і свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1