БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2166/22
Провадження №1-кп/497/13/24
У Х В А Л А

(про розгляд клопотань)

17.12.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (ВКЗ),

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград Одеської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000231 від 19.04.2022 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні з 25.09.2023 року розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.332 КК України (т.2 а.с.183-184).

І). 22.08.2024 року прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про допит свідка до якого застосовано заходи безпеки у режимі відеоконференції (т.3 а.с.119-124).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що під час досудового розслідування стосовно свідка « ОСОБА_8 » застосовано заходи безпеки відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Відповідно до вимог п. «а» ч. 1 ст.2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у ст. ст. 1, 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно ч. 9 ст. 352 КПК України у виняткових випадках для забезпечення безпеки свідка, який підлягає допиту, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторін кримінального провадження чи самого свідка постановляє вмотивовану ухвалу про проведення допиту свідка з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у тому числі за межами приміщення суду, або в інший спосіб, що унеможливлює його ідентифікацію та забезпечує сторонам кримінального провадження можливість ставити запитання і слухати відповіді на них. У разі якщо існує загроза ідентифікації голосу свідка, допит може супроводжуватися створенням акустичних перешкод. Перед постановленням відповідної ухвали суд зобов`язаний з`ясувати наявність заперечень сторін кримінального провадження проти проведення допиту свідка в умовах, що унеможливлюють його ідентифікацію, і в разі їх обґрунтованості відмовити у проведенні допиту свідка в порядку, визначеному цією частиною.

Відповідно до п. «ж» ст. 7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходами забезпечення безпеки є забезпечення конфіденційності відомостей про особу.

На підставі викладено, прокурор просить враховуючи те, що « ОСОБА_8 » є свідком у даному кримінальному провадженні і особою, до якої застосовано заходи безпеки, а тому з метою забезпечення безпеки вказаного свідка необхідно провести його допит на підставі ч. 9 ст. 352 КПК України з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у судовому засіданні перед учасниками процесу під час його допиту у суді в умовах конфіденційності, що унеможливить його ідентифікацію (т.3 а.с.119-124).

В судовому засідання 16.12.2024 року:

Прокурор підтримав дане клопотання, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні.

Суд заслухав думку сторін кримінального провадження, які висказали свою думку з приводу заявленого клопотання:

-обвинувачений - ОСОБА_4 заперечував, підтримав позицію свого захисника;

-його захисник адвокат ОСОБА_5 , категорично заперечуючи доводи прокурора та щодо клопотання в цілому, наполягав на розгляді свого клопотання про скасування заходів безпеки щодо цього ж свідка ОСОБА_8 , оскільки зміст його клопотання містить обґрунтування щодо безпідставності клопотання прокурора щодо застосованих заходів безпеки та необхідності допиту свідка ОСОБА_8 виключно в судовому засіданні Болградського районного суду Одеської області, надавши стороні захисту скористатися правом перехресного допиту даного свідка. А також необхідність скасування заходів безпеки відносно свідка ОСОБА_8 ;

-обвинувачений - ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника,

-його захисник адвокат ОСОБА_7 , повністю погодився з доводами захисника ОСОБА_5 .. Стверджував, що стороною обвинувачення до тепер не доведено підстави і привід, які були необхідними для застосування заходів безпеки до свідка ОСОБА_8 , чому застосовані саме такі заходи, а не будь-які інші з 9 видів (перелічив їх). Протягом усього судового розгляду прокурор не повідомляв, що обвинувачені намагаються відшукати свідка, з`ясувати його особу, місце проживання чи місце роботи, що обвинувачені тиснуть на свідка чи погрожують йому будь-яким чином. До того ж, в даному кримінальному провадженні є інші свідки, анкетні дані яких відомі обвинуваченим та адреси місця їх проживання, втім обвинувачені не тиснули, не залякували і не погрожували цим свідкам.

Детально дослідивши дане клопотання прокурора, заслухавши думку інших учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Слід зазначити, що клопотання прокурора аналогічного змісту судом розглядалося в підготовчому засіданні 25.09.2024 року (т.2 а.с.183-184, 188-194), та в задоволенні було відмовлено.

Оскільки прокурор вдруге подав аналогічне клопотання та наполягає на його задоволенні, суд вважає за необхідне його розглянути вдруге.

Суд звертає увагу, що дана процесуальна дія «допит свідка до якого застосовано заходи безпеки у режимі відеоконференції» вимагає поєднання одночасно двох принципів кримінального провадження змагальність сторін (ст.22 КПК) та дотримання прав учасників кримінального провадження (ст. 2, 8, 11 КПК).

Питання допиту свідка із збереженням у таємниці даних про його особою значною мірою торкається прав обвинуваченого (их), гарантованих пунктом 1 та підпунктом «d» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право обвинуваченого допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення (див. рішення ЄСПЛ у справі «Міралішвілі проти Росії», «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» від 23.04.1997 та «Доорсон проти Нідерландів» від 26.03.1996).

Доволі ґрунтовно це питання було проаналізовано в рішенні у справі «Міралішвілі проти Росії» (скарга № 6293/04). За наслідками розгляду ЄСПЛ напрацював такі критерії оцінки рішення національного суду про приховування інформації щодо особи свідка від сторони захисту:

1) чи були причини приховування інформації належними та достатніми (п. 196);

2) чи мали вагоме доказове значення приховані матеріали (п. 199);

3) чи існували вагомі процесуальні гарантії в процедурі прийняття рішення про обмеження доступу до інформації. Зокрема, має значення, чи приймав рішення про обмеження доступу до інформації саме суд та чи мав цей суд доступ до матеріалів, які не підлягають розголошенню, а також чим міг суд дослідити співвідношення (баланс) між інтересами сторони провадження щодо розголошення матеріалів та суспільним інтересом щодо нерозголошення таких даних (п. 197). Також має значення можливість участі обвинуваченого у вирішенні питання про нерозголошення даних (п. 198).

За наслідками розгляду справи, Суд дорікнув національному суду РФ за те, що рішення про обмеження доступу до матеріалів було засновано виключно на типі матеріалів та законодавчих обмеженнях щодо їх розголошення. Водночас національний суд РФ не вдався до спроб проаналізувати наявність балансу між інтересами обвинуваченого та суспільним інтересом щодо нерозголошення таких даних (п. 206 209).

Отже, наведені висновки ЄСПЛ повинні спонукати національні суди підходити до розгляду питання про допит свідка із збереженням в таємниці даних про його особу не формально, а змістовно.

Суди, розглядаючи відповідне питання, повинні сутністно з`ясувати наявність причин для приховування даних про свідка. Необхідно також оцінити, чи є такі причини достатніми аби вважати, що суспільний інтерес в нерозголошенні даних переважає законні інтереси учасників провадження щодо забезпечення змагальності судового процесу. Обвинуваченому має бути забезпечено реалізацію права брати участь у вирішенні питання про те, чи наявні підстави для нерозголошення даних про свідка.

Процесуальний порядок допиту свідка в режимі відеоконференції як особи, якій забезпечується захист, на стадії судового розгляду кримінального провадження регулюється ч. 8 ст. 336 КПК України, а також ч. 9 ст. 352 КПК України. Ці норми співвідносяться як загальна та спеціальна. Перша визначає загальні підстави проведення процесуальних дій в режимі відеоконференції щодо учасника кримінального провадження, якому забезпечується захист, а друга - особливості допиту саме свідка як особи, який потребує забезпечення безпеки.

Відповідно ч. 9 ст. 352 КПК України у виняткових випадках для забезпечення безпеки свідка, який підлягає допиту, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторін кримінального провадження чи самого свідка постановляє вмотивовану ухвалу про проведення допиту свідка з використанням технічних засобів з іншого приміщення, у тому числі за межами приміщення суду, або в інший спосіб, що унеможливлює його ідентифікацію та забезпечує сторонам кримінального провадження можливість ставити запитання і слухати відповіді на них. У разі якщо існує загроза ідентифікації голосу свідка, допит може супроводжуватися створенням акустичних перешкод.

Перед постановленням відповідної ухвали суд зобов`язаний з`ясувати наявність заперечень сторін кримінального провадження проти проведення допиту свідка в умовах, що унеможливлюють його ідентифікацію, і в разі їх обґрунтованості відмовити у проведенні допиту свідка в порядку, визначеному цією частиною.

Таким чином ключовою вимогою у ст.352 ч.9 КПК України є «у виключних випадках» .. суд постановляє вмотивовану ухвалу …

Разом з цим, в клопотанні прокурора не доведено і не обґрунтовано в чому полягає «виключний випадок» необхідності допиту свідка « ОСОБА_9 » в умовах, що унеможливлюють його ідентифікацію, тобто в режимі відеоконференції.

Суд дійшов висновку, що із заходами забезпечення безпеки можливо допитати не будь-яку особу (навіть за умови, якщо вона вважає, що може перебувати в небезпеці через свої показання), а виключно лише ту, якій забезпечується захист згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі також - Закон № 3782-ХІІ).

Право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у ст.ст.1, 7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» за наявності відповідних підстав мають, серед інших особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень.

З матеріалів кримінального провадження, та наявних письмових доказів сторони обвинувачення, що досліджені судом, вбачається, що свідок ОСОБА_8 не є заявником в даному кримінальному провадженні, оскільки такі відомості відсутні у витягу з ЄРДР.

Згідно п. «ж» ст. 7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходами забезпечення безпеки є забезпечення конфіденційності відомостей про особу.

Наведене тлумачення повністю узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 16 Закону № 3782-ХІІ, яка передбачає проведення допиту учасника кримінального провадження з використанням відеоконференції у спосіб, що унеможливлює ідентифікацію особи. Унормування такої процесуальної дії саме у розділі «Заходи забезпечення безпеки» вказаного Закону додатково утверджує у висновку, що обов`язковим є набуття статусу особи, щодо якої забезпечується безпека.

Слід акцентувати увагу, що виходячи зі змісту ч.9 ст.352 КПК України проведення допиту свідка дистанційно дозволяється саме у випадку вжиття щодо такої особи заходів безпеки згідно Закону № 3782-ХІІ.

При цьому, необхідно брати до уваги, що Закон визначає обов`язкові підстави застосування заходів безпеки - це дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну особи (ст. 20 Закону № 3782-ХІІ).

Вказівка саме на реальну загрозу (ст. 20 Закону 3782-ХІІ) та посилання на можливість проведення допиту «залегендованого» свідка тільки у виключних випадках (ч. 9 ст. 352 КПК) зобов`язує суд перевірити не лише наявність формального статусу особи, щодо якої вжито заходи забезпечення безпеки. Це зобов`язує суд дослідити дані, які свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну свідка.

Встановлюється й процесуальна форма прийняття рішення про застосування заходів безпеки - вмотивована постанова (ухвала), яка приймається органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею, судом (ст. 22 Закону).

Дослідження постанови про застосування заходів безпеки є не лише можливим, але й є необхідним для прийняття законного рішення. Це зумовлено тим, що листи органу досудового розслідування, як й інші подібні документи, як правило не містять фактичних даних, що свідчать про наявність реальної небезпеки щодо свідка.

З огляду на викладене, за результатами досліджених усіх письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, згідно яких не вбачається підстав для застосування заходів безпеки відносно свідка « ОСОБА_8 », оскільки суду не були надані докази про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу чи майну цього свідка, прокурором не доведено в чому заключається «винятковий випадок» для забезпечення безпеки свідка, який підлягає допиту відповідно ч. 9 ст. 352 КПК України, а відтак суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про допит свідка до якого застосовано заходи безпеки у режимі відео-конференції задоволенню не підлягає.

ІІ). 10.12.2024 року через систему «Електронний суд» захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 надіслано клопотання про скасування заходів забезпечення безпеки щодо залегендованого свідка ОСОБА_8 (т.3 а.с.193-196).

Дане клопотання захисник обґрунтовує наступним:

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилося слідчими Слідчого управління ГУНП в Одеській області на підставі інформації з ВОР Одеського управління ДВБ НП України про те, що громадянин ОСОБА_10 , за попередньою змовою з іншими особами, підшуковують осіб призовного віку для організації незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

Отже, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилося не на підставі заяви свідка.

До участі в проведенні досудового розслідування, зокрема проведенні НСРД, слідством було залучено особу, названу як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході судового розгляду, прокурор повідомив суду (вже відому учасникам кримінальної справи) інформацію про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є залегендованим свідком - до нього застосовані заходи безпеки відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Також прокурор просить суд провести допит свідка ОСОБА_8 (анкетні дані змінені) в порядку ч 9 ст. 352 КПК України з використанням технічних засобів з іншого приміщення, кімнати для допиту учасників судового провадження, щодо яких вжито заходів безпеки у спосіб, що унеможливлює його ідентифікацію, зі створенням акустичних перешкод, а саме: з приміщення Приморського районного суду м. Одеси.

З наданих до суду матеріалів кримінального провадження відомо, що свідок ОСОБА_8 був залегендований ще до моменту першої зустрічі з ОСОБА_4 , тобто до 27.04.2022.

Як неодноразово зазначалося, захист переконаний та володіє інформацією про фактичні обставини, які свідчать на користь того, що саме ОСОБА_8 першим звернувся до ОСОБА_4 по допомогу, тоді як ОСОБА_4 ніколи не організовував переправлення будь-кого через кордон, а лише в силу страху та збудженого емоційного стану, у період станом на квітень 2022 року, сам розмірковував - чи не перетнути кордон поза межами пункту пропуску з метою убезпечення себе від бойових дій, про що також свідчить контекст розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у дату 27.04.2022.

На переконання захисту, легендування свідка ОСОБА_8 відбулося без жодних законних підстав та без перевірки інформації щодо наявності чи відсутності даних, які свідчать про наявність реальної загрози його життю, здоров`ю, житлу чи майну.

Також сторона захисту глибоко переконана, що у даній справі відсутній винятковий випадок, а допит свідка слід проводити в загальному порядку.

Стверджують, що з проаналізованих (станом на тепер) у ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження, відсутні будь-які ознаки існування реальної загрози безпеки свідка, названого як « ОСОБА_8 ».

Більше того, такої загрози не існувало і на момент його легендування, тобто ще до початку спеціальної поліцейської операції стосовно ОСОБА_4 , як власне і в подальшому не з`являлося будь-яких обставин, з якими можна пов`язувати виникнення підстав для застосування заходів безпеки свідка.

На думку захисту, рішення про застосування заходів безпеки є передчасним та необґрунтованим, оскільки уповноваженими органами в дійсності не були перевірені відомості щодо достовірності посилань на існування загрози свідку.

Відсутні будь-які докази на підтвердження того, що з часу вручення повідомлень про підозру / направлення обвинувальних актів до суду, обвинувачені намагалися погрожувати свідку або якимось іншим чином впливати на його показання.

Крім заяви свідка про необхідність застосування до нього заходів забезпечення безпеки, слідчий чи прокурор мають перевірити реальність загроз чи отримати достатні докази для прийняття відповідного рішення. Відсутність таких загроз/доказів свідчить про безпідставність застосування заходів безпеки.

Захисник вважає, що у даному кримінальному провадженні заходи забезпечення безпеки застосовані превентивно та ще до початку спілкування свідка з ОСОБА_4 , що суперечить ч. 1 ст.20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», оскільки жодних даних, які хоча б гіпотетично свідчили би про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну свідка, не існувало.

Сторона захисту вважає, що ОСОБА_8 є безпосередньо співробітником правоохоронного органу, і власне це стало головною та єдиною причиною, з якої свідка було залегендовано.

Приховування інформації про ОСОБА_8 (у взаємному зв`язку з відсутністю переконливих доказів існування загрози на його адресу) суттєво обмежує сторону захисту в доказуванні, не забезпечує рівності та реальної змагальності. Таке приховування само по собі посилює доводи захисника щодо існування ознак провокації.

Так, зокрема, сторона захисту не може остаточно визначити обсяг можливих прихованих мотивів чи інтересів відповідного свідка. Крім того, захист вказує на істотну різницю між суттю та прийомами перехресного допиту залегендованого свідка, який перебуває поза межами приміщення суду, та перехресним допитом безпосередньо в приміщенні суду, оскільки значна частина реакцій свідка залишається поза очима суду та учасників провадження. За таких обставин безпосередність допиту свідка судом нівелюється. Більше того, за таких умов свідок здатен користуватися допомогою сторонніх осіб, використовуючи сучасні гаджети, чому можна запобігти під час допиту особи безпосередньо в приміщенні суду.

За викладених підстав, захисник просить скасувати заходи забезпечення безпеки, застосовані під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000231, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2022, до свідка (зі зміненими анкетними даними) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді зміни анкетних даних.

В судовому засіданні 16.12.2024 року:

Ініціатор клопотання адвокат ОСОБА_5 підтримав свою позицію та наполягав на задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав доводи свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи захисника ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 надав пояснення по обставинам, наведених захисником ОСОБА_5 в даному клопотанні та в судовому засіданні.

Прокурор заперечував, стверджуючи, що клопотання задоволенню не підлягає, вважав позицію сторони захисту суперечливою, оскільки обвинувачені не визнають своєї винуватості, та при цьому наполягають на провокації щодо них, а таке не можливо, оскільки обвинувачені мають цілком визнавати свою провину та лише в цьому разі стверджувати про провокацію. А тому на думку прокурора підстав стверджувати про провокацію у сторони захисту не має.

Скасування заходів безпеки щодо даного свідка, поставить під загрозу його життя, здоров`я тощо, а тому це не можливо робити.

Також прокурор повідомив, що до нього не надходило ніяких повідомлень щодо можливих неправовірних дій відносно свідка ОСОБА_8 з боку обвинувачених, чин інших осіб. Такою інформацією прокурор не володіє.

Прокурор стверджував, що у разі скасування заходів безпеки щодо даного свідка наступає адміністративна та кримінальна відповідальність.

Дослідивши доводи ініціатора цього клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження з приводу обставин, викладених захисником в даному клопотанні, думку прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно статті 2 вищевказаного Закону, право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, за наявності відповідних підстав має, зокрема, свідок (п.«д»).

Стаття 7 Закону визначає, що одним із видів заходів забезпечення безпеки є забезпечення конфіденційності відомостей про особу.

Відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

Підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну (ч. 1 ст. 20 Закону).

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути, у тому числі заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича (ч. 2 ст. 20 Закону).

Наразі в матеріалах кримінального провадження та в письмових доказах, що надані стороною обвинувачення та були досліджені в судовому засіданні, відсутні будь-які докази щодо свідка ОСОБА_8 , відносно якого застосовані заходи безпеки. Суду відома інформація лише зі слів прокурора, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000231 від 19.04.2022, до свідка (зі зміненими анкетними даними) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовані заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційності даних про особу. Особисті дані свідка змінені.

Прокурор навіть не назвав процесуальний документ (його реквізити, дату), тобто коли і ким були застосовані вказані заходи безпеки щодо названого свідка та на який строк.

До тепер прокурором також не надано суду жодних доказів щодо наявності загроз життю, здоров`ю цього свідка, чи його майну, та незаконного впливу з боку інших осіб на нього.

Так, відповідно до ст. 21 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» наведено перелік підстав та приводів для скасування заходів безпеки, зокрема, підставою для скасування заходів безпеки, може бути:

а) закінчення строку конкретного заходу безпеки;

б) усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну осіб, взятих під захист;

в) систематичне невиконання особою, взятою під захист, законних вимог органів, що забезпечують безпеку, якщо ця особа письмово була попереджена про можливість такого скасування.

Приводом для скасування заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути:

а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича, щодо якого були застосовані заходи безпеки;

б) отримання достовірної інформації про усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

Згідно ч.5 цієї статті названого Закону за наявності підстав для скасування заходів забезпечення безпеки … судом виноситься мотивована постанова чи ухвала про їх скасування, яка письмово доводиться до відома особи, зазначеної у статті 2 цього Закону.

Застосування і здійснення заходів безпеки є фінансово затратним явищем, а тому безпідставне його застосування може призвести до необґрунтованого та незаконного витрачання бюджетних коштів.

Так, статтею 27 Закону визначено, що фінансування і матеріально-технічне забезпечення заходів безпеки здійснюються на основі законодавства України і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також за рахунок осіб, взятих під захист, якщо на це є їх письмова згода.

Щодо твердження прокурора, що у разі скасування заходів безпеки щодо даного свідка наступає адміністративна та кримінальна відповідальність, то суд звертає увагу прокурора, що відповідно до ч.1 ст. 24 Закону «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» відповідальність наступає за невжиття заходів безпеки, а саме за неприйняття, несвоєчасне прийняття рішення, невжиття, несвоєчасне вжиття або невжиття достатніх заходів щодо безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, працівниками суду і правоохоронних органів тягне за собою дисциплінарну або кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що прокурором не доведені підстави для необхідності застосування заходів безпеки відносно свідка « ОСОБА_8 », оскільки суду не були надані докази про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу чи майну цього свідка, в кримінальному провадженні немає даних про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу та майну свідка ОСОБА_8 , на тепер прокурором також не надано суду жодних доказів щодо наявності загроз життю, здоров`ю цього свідка, чи його майну, та незаконного впливу з боку інших осіб до свідка із зміненими анкетними даними, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання сторони захисту.

Інших об`єктивних даних чи відомостей про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні наведено не було.

Щодо оскарження ухвали суду:

Частиною 5 ст.22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» це рішення може бути оскаржено заінтересованою особою прокурору, до відповідного вищого органу, що забезпечує безпеку, а також у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, до суду.

Згідно з положеннями ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, з огляду на викладене, дана ухвалу суду першої інстанції, відповідно до ч.2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку окремому оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 8, 10, 22, 336, 352, 369-372, 392, ст.ст.2, 3, 7, 21, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», суд

ПОСТАНОВИВ:

І). В задоволенні клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 22.08.2024 року про допит свідка « ОСОБА_8 » до якого застосовано заходи безпеки у режимі відеоконференції згідно ч.9 ст.352 КПК України відмовити.

ІІ). Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 10.12.2024 року про скасування заходів забезпечення безпеки відносно свідка ОСОБА_8 , підтримане захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 та обвинуваченими задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення безпеки, застосовані під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000231 від 19.04.2022 року до свідка (зі зміненими анкетними даними) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді зміни анкетних даних у зв`язку з відсутністю реальної загрози його життю та здоров`ю.

Ухвалу про скасування заходів безпеки довести до відома свідка (зі зміненими анкетними даними) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Копію ухвали невідкладно скерувати Одеській обласній прокуратурі для виконання.

Зобов`язати прокурора забезпечити явку свідка (зі зміненими анкетними даними) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання на попередньо визначену судом дату.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, втім заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1