Справа № 1-кп/593/37/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"22" січня 2025 р.

у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілої - ОСОБА_4

Захисника (адвоката) - ОСОБА_5

Обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000262 від 17 жовтня 2024 року про обвинувачення: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тустоголови Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, депутатом не обирався, у шлюбі не перебуває, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстровано по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - за ч.ч.1,3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Точного часу досудовим розслідуванням не встановлено,16 жовтня 2024 року близько 14 год 30 хв., ОСОБА_6 , перебував в гостях у ОСОБА_7 , у житловому будинку АДРЕСА_3 , де побачив на холодильнику гаманець ОСОБА_4 , перевіривши який, ОСОБА_6 виявив у середині грошові кошти у сумі 4000 гривень, банківську картку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 та в цей час у нього виник кримінально-протиправний умисел спрямований на таємне викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, у вищевказаний час та місці, ОСОБА_6 , який виявив у гаманці ОСОБА_4 її банківську картку, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись що його дії мають таємний характер, викрав гаманець потерпілої із її банківською карткою для обслуговування банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», з безконтактною технологією проведення платежів, та яка є різновидом офіційних документів, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу.

Гаманець з банківською карткою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заховав у кишеню свого одягу та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись карткою на власний розсуд, а саме 17 жовтня 2024 року близько 11 год здійснив зняття грошових коштів в сумі 4000 гривень у банкоматі за адресою: вул. Площа Ринок 26 м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Окрім цього, 16 жовтня 2024 року близько 14 год 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебував в гостях у ОСОБА_7 , у житловому будинку АДРЕСА_3 , де побачив на холодильнику гаманець ОСОБА_4 , перевіривши який, ОСОБА_6 виявив у середині грошові кошти у сумі 4000 гривень, банківську картку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 та в цей час у нього виник кримінально-протиправний умисел спрямований на таємне викрадення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, у вищевказані час та місці, ОСОБА_6 , який виявив у гаманці ОСОБА_4 її паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи протиправно, з прямим умислом, переконавшись що його дії мають таємний характер, викрав гаманець потерпілої із її паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , який є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати держателя цього спеціального засобу, який заховав у кишеню своєї куртки, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим незаконно заволодів паспортом громадянина України.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.

Також, Верховною радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року №3891-IX, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

16 жовтня 2024 року близько 14 год 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебував в гостях у ОСОБА_7 , у житловому будинку АДРЕСА_3 , де побачив на холодильнику гаманець ОСОБА_4 , перевіривши який, ОСОБА_6 виявив всередині грошові кошти у сумі 4000 гривень, банківську картку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, 16 жовтня 2024 року, близько 14 год 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, викрав гаманець потерпілої із грошовими коштами у сумі 4000 гривень, із якими покинув місце злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

29 листопада 2024 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_8 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 357, ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення:

- за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити підозрюваному ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, який буде визначений судом, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_6 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорив та визнав усі без винятку фактичні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті та їх кваліфікацію; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у результаті затвердження угоди про визнання винуватості, покладені обов`язки та просить затвердити вказану угоду й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтвердила свою письмову згоду, надану прокурору на укладення згаданої угоди про визнання винуватості; також погодилася із запропонованим в угоді покаранням; підтвердила, що все викрадене обвинуваченим їй повернуто і претензій до нього вона немає.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.3 ст.357 та ч.4 ст. 185 КК України, які, згідно положень ст. 12 КК України, є:

-ч.1 ст. 357 КК України кримінальним проступком;

-ч.3 ст. 357 КК України кримінальним проступком;

-ч.4 ст. 185 КК України - тяжким злочином.

Потерпіла у цьому кримінальному провадженні надала прокурору письмову згоду на укладення ним (прокурором) угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні й підтвердила таку згоду у судовому засіданні.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору та захиснику відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 29 листопада 2024 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_6 , за обставин, вказаних в обвинувальному акті, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України й така кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

За такими кримінальними правопорушеннями обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкціям ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів. Судом враховується тяжкість ним вчинених кримінальних правопорушень, із яких кваліфіковані за ч.1 ст. 357 та ч.3 ст. 357 КК України є кримінальними проступками, а за ч.4 ст. 185 КК України, - тяжким. Судом також приймається до уваги, що за місцем проживання обвинуваченого, відомості, які б його негативно характеризували фактично відсутні; збитки відшкодовані; в силу ст. 89 КК України він не є судимим.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин у судовому засіданні не встановлено.

Зважаючи на такі обставини, виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі у запропонованому терміні (нижня межа санкції) є обґрунтованим, а також є наявними підстави для застосування у даному випадку положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від такого покарання із випробуванням та встановлення йому задля цього іспитового строку мінімальним терміном, а також покладення на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Про процесуальні витрати суду не повідомлено.

Щодо вжитого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, клопотань про його зміну, скасування чи продовження, клопотань не надійшло.

Також у справі слід вирішити питання про долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Про інші, вжиті заходи кримінального забезпечення суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , укладену у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 29 листопада 2024 року у м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 17 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі терміном 5 (п`ять) років.

Із застосуванням ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: гаманець темно-коричневого кольору без маркування, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» та грошові кошти в сумі 7 500,00- грн., - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1