Справа № 991/4492/23
Провадження 1-кп/991/63/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності у межах кримінального провадження № 0000256 від 27.03.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України,

ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія кримінального провадження

Означене кримінальне провадження перебуває у провадженні Вищого антикорупційного суду з 23.05.2023.

Ухвалою суду від 06.06.2023 призначено судовий розгляд кримінального провадження.

У судовому засіданні 04.02.2025 головуючий повідомив обвинуваченому ОСОБА_7 про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у цій частині.

2. Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_9 також не заперечувала проти закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 366 КК України з цієї підстави. Повідомила суд про наявність клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке з певних причин ще не подано до суду.

Прокурор ОСОБА_5 погодилася із тим, що строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України закінчився, не заперечувала проти закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 366 КК України з цієї підстави.

Інші учасники судового провадження також не висловили заперечень проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України.

3. Оцінка та мотиви суду

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження серед іншого закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом (ч. 2 ст. 44 КК України).

Однією із підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності визначені у ст. 49 КК України.

Так особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані у ч. 1 ст. 49 КК України залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості (ч. 3 ст. 49 КК України); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (ч. 2 ст.49 КК України); законом не встановлено обмеження чи заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення (ч. 5 ст. 49 КК України).

Застосування кримінально-правових норм повинно здійснюватися у межах кримінальних процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Це узгоджується із правовими висновками Верховного суду, наведеними у постановах від 09.02.2021 у справі № 753/5553/18, від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, від 31.05.2018 у справі № 520/6591/15-к.

Процесуальні аспекти звільнення особи від кримінальної відповідальності визначені у ст. 285-288 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Отже під час вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд має встановити існування матеріально-правових та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності.

3.1. Щодо існування матеріально-правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_7 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме - складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 , будучи службовою особою Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка» склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме:

- видаткову накладну № 1383 від 27.12.2018 щодо поставки товару за договором № 236 від 26.12.2018.

- акт передачі матеріальних цінностей ТОВ «Ем.Ай.Кей» від 28.12.2018 на проведення робіт з налаштування для введення в експлуатацію;

- акт від 25.03.2019 повернення матеріальних цінностей (комплекту для зйомок ARRI ALEXA SXT та комплекту камери для зйомок ARRI ALEXA Mini у повній комплектації) після проведення робіт з налаштування для введення в експлуатацію;

- акт від 05.04.2019 передачі ТОВ «Ем.Ай.Кей» матеріальних цінностей (частини обладнання, що не було поставлено за договором) для проведення гарантійного ремонту.

Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

На дату вчинення діяння санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, належало до злочинів невеликої тяжкості.

За змістом статті 12 КК України в редакції станом на дату розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України з огляду на передбачене покарання на момент вчинення діяння відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України станом на дату вчинення кримінального правопорушення строки давності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України складали 3 роки.

Пункт 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, чинній станом на дату розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбачає тотожні строки (три роки), за спливом яких особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відомостей на підтвердження обставин переривання чи зупинення перебігу строку давності за ч. 1 ст. 366 КК України суду не надано. Прокурор у судовому засіданні та у письмових поясненнях зазначив, що строки давності за цим кримінальним правопорушенням не зупинялися та не переривалися.

За таких обставин строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України закінчилися 05.04.2022.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, не належить до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру та безпеки людства, перелік яких визначено у ч. 5 ст. 49 КК України. Тобто законодавча заборонна звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на це кримінальне провадження не поширюється.

Наведене у сукупності свідчить про існування матеріально-правових підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3.2. Щодо існування процесуально-правових підстав для звільнення від кримінальної відповідальності

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є її згода на таке звільнення.

При цьому суд не надає оцінку діям обвинуваченого, не встановлює його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання про таке звільнення. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину. Такі висновки сформовано у постановах ВС від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к, від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18.

У судовому засіданні суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 суть пред`явленого обвинуваченням, підстави та наслідки закриття кримінального провадження, переконався у добровільності позиції обвинуваченого на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України.

Сукупність наведених обставин, свідчить про існування процесуально-правових підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого у зв`язку із закінченням строків давності.

3.3. Щодо підстав для закриття кримінального провадження

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України у випадку встановлення підстав для звільнення від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд встановив наявність матеріально-правових та процесуальних правових підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких умов кримінальне провадження № 0000256 від 27.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України належить закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 284-386, 288, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_7 (дата та місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місто Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має двох неповнолітніх дітей, має вищу освіту, раніше не судимий, не працює), звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

2. Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2019 року за № 0000256, у частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3