УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання провідного інспектора Рівненського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення відносно засудженого ОСОБА_6 у відповідність до вимог закону, -

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Рівненського районного відділу № 1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог закону вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, в частині засудження за діяння, передбачені ст.185 КК України у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_6 діяння, передбаченого ст. 185 КК України.

В судовому засіданні представник відділу пробації ОСОБА_4 подання підтримала та просила суд його задоволити, з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думку прокурора та представника органу пробації, дослідивши подання та додані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХвід 18 липня 2024 року (далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

У мотивувальній частині вироку зазначено, що 13 вересня 2019 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 1 033,33 грн.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2019 року становить 1 921 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 960,50 грн. на 2019 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 1 921 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 1 921 грн. х 50% = 960,50 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 1 921 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Крім того, у мотивувальній частині вироку зазначено, що за епізодами: від 08 березня 2020 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 400 грн., від 08 березня 2020 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 450 грн., від 08 березня 2020 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 800 грн., від 08 березня 2020 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 1 500 грн., від 09 березня 2020 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 500 грн.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2020 року становить 2 102 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 051 грн. на 2020 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 2 102 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 2 102 грн. х 50% = 1 051 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 2 102 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Крім того, у мотивувальній частині вироку зазначено, що за епізодом від 06 березня 2021 року засуджений ОСОБА_6 здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 372, 33 грн.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 року становить 2 270 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 135 грн. на 2021 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 2 270 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 2 270 грн. х 50% = 1 135 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 2 270 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, який 21 квітня 2022 року набрав законної сили, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України засуджений ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2022 року завдано матеріальну шкоду на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тобто вчинені ним діяння, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 4 ст. 74 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора Рівненського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення відносно засудженого ОСОБА_6 у відповідність до вимог закону ? задоволити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку суду положення про застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

ОСОБА_6 вважати таким, що засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2022 року зач. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2022 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_8