Провадження № 1-кп/947/405/25
УХВАЛА

13.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 13.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», мотивуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які класифікуються як тяжкі і за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, з метою ухилення від кримінальної відповідальності остання може переховуватися від суду, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що також може негативно вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду. Крім цього, обвинувачена може чинити тиск на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання та/або змінити свої показання у суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності обвинуваченої. У зв`язку з чим, наведені обставини свідчать про існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вчинення обвинуваченою дій, направлених на незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки свідки безпосередньо судом допитані не були. Враховуючи специфіку кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченій, та його суспільно-небезпечні наслідки, приймаючи до уваги характеристику особи обвинуваченої, прокурор вважає, що існує передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення.

Прокурор вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_5 , є виправданим та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить її належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_5 , раніше не судима, має поганий стан здоров`я, є ВПО, до арешту працювала, характеризується похитивно за місцем попередньої робота та за місцем перебування у слідчому ізоляторі. Тому просить суд змінити запобіжний захід відносно обвинуваченої на домашній арешт.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, щодо заявленого прокурором клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченої, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченої під вартою переважає над її особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченої та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченої, її вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, суд вважає, що раніше визначений розмір застави необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31, 177-178, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 12.04.2025 року в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Раніше визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18.05.2023 року розмір застави у розмірі 161 040 гривень - залишити без змін.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" (для виконання).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1