Справа №295/9732/21
УХВАЛА

15.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0003016 від 04.07.2020 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України,

встановив:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не змінилися. Йому інкриміновано п`ять кримінальних правопорушень. Обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник просив застосувати відносно ОСОБА_6 заставу.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2021 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.11.2024 до 17.01.2025 (включно).

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, розлучений, за віком останній не є особою похилого віку, під час досудового розслідування ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався 11.05.2021 слідчим в розшук, є обґрунтовані підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність в поведінці ОСОБА_6 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, тому необхідно продовжити останньому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, без визначення розміру застави, згідно положень ст. 183 КПК України.

Крім того, суд не може покласти в основу свого рішення доводи захисника про застосування обвинуваченому застави враховуючи положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК України. А тому в клопотанні захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 199, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.03.2025 (включно), без визначення розміру застави.

В клопотанні захисника про застосування ОСОБА_6 , застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2