САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/864/25
Провадження №1-кс/726/262/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захистника ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Територіального управління Бюро економічної безпеки у Чернівецькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000009 від 08.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

Підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 08.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2025 року у невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_5 та невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, вступили у злочинну змову, направлену на незаконне здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи з корисливих спонукань, з метою протиправного збагачення, шляхом виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, а також збуту підроблених офіційних документів з голографічними захисними елементами особам, які мають на меті придбати їх, в порушення порядку отримання та використання офіційних документів відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340), від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388), від 16.09.2020 № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844).

Діючи згідно заздалегідь розподілених ролей та функцій, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повинна була виконати наступне: підібрати місце виготовлення підроблених документів, придбати сировину, техніку та розхідний матеріал до неї для виготовлення підроблених документів, джерела отримання сировини, зокрема, поліетиленових плівок з голографічними захисними елементами, які будуть використовуватись під час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Разом із цим, на ОСОБА_5 було покладені функції щодо пошуку людей, які мають на меті придбати підроблені документи з голографічними захисними елементами, безпосередньо приймати замовлення на виготовлення таких документів, отримувати грошові кошти за виготовлення підроблених документів, передавати інформацію про отримані замовлення невстановленій на даний час досудовим розслідуванням особі, передавати підроблені документи клієнту.

Так, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи з корисливих спонукань, за попередньою змовою із невстановленою особою, з метою протиправного збагачення, отримав від невстановленої особи замовлення на виготовлення підробленого посвідчення водія з голографічними захисними елементами.

В подальшому, у невстановлений час та спосіб від невстановлених осіб ОСОБА_5 отримав необхідну інформацію, а саме: копії паспорта громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фото особи 3,5 х 4,5 см, які необхідні при підробленні посвідчення водія, а також грошові кошти.

Далі ОСОБА_5 , перебуваючи на території республіки Румунія у м. Ясси, домовився із невстановленим слідством чоловіком переслати незаконно виготовлені посвідчення з голографічними захисними елементами із серійними номерами на прізвища: ОСОБА_13 серійний номер НОМЕР_1 ; на ім`я ОСОБА_11 серійний номер НОМЕР_2 ; на ім`я ОСОБА_14 серійний номер НОМЕР_3 ; на ім`я ОСОБА_10 серійний номер НОМЕР_4 з відкритими категоріями «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С».

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_5 07.03.2025, перебуваючи у м. Ясси республіки Румунія, знайшов через мережу Інтернет контактний телефон особи, яка займається перевезенням речей та людей до України. Далі дана особа надала ОСОБА_5 номер телефону водія автобуса, а саме ОСОБА_15 . Домовившись з водієм автобуса ОСОБА_15 на перевезення документів та офісної техніки, останній під`їхав до ОСОБА_5 за адресою: республіка Румунія, м. Ясси, вул. Ауріл Влайку, 78.

О 18 годині 30 хвилин 07 березня 2025 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території Республіки Румунія у м. Ясси, вул. Ауріл Влайку, 78, зустрівся з водієм ОСОБА_16 та передав йому для перевезення в Україну офісну техніку та конверти, обмотані стрічкою, вказавши водієві, що у даних пакетах офісний папір, жодних незаконних речей немає.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив всі заходи та дії, направлені на виготовлення та пересилання з метою збуту голографічних захисних елементів, а саме посвідчень водія на ім`я: ОСОБА_13 НОМЕР_1 ; ОСОБА_11 НОМЕР_2 ; ОСОБА_14 НОМЕР_3 ; та ОСОБА_10 НОМЕР_4 .

Отримавши документи та речі від ОСОБА_5 , водій вирушив у сторону кордону Румунії та України.

Під час проходження ОСОБА_16 митного пункту пропуску «Дяківці» Чернівецької митниці, митні інспектори здійснили огляд речей та предметів, які ОСОБА_16 отримав від ОСОБА_5 та перевозив у своєму автомобілі марки «Мерседес ВІТО», д.н.з. НОМЕР_5 .

В ході огляду митники, відкривши пакет з офісним папером, виявили між аркушами паперу формату А-4 спеціальні бланки посвідчень водія, свідоцтв про народження, бланки Міністерства юстиції України та голографічні наліпки.

В ході проведення огляду місця події виявлені спеціальні бланки посвідчень водія, свідоцтв про народження, бланки Міністерства юстиції України, посвідчень водія на ім`я: ОСОБА_13 НОМЕР_1 ; ОСОБА_11 НОМЕР_2 ; ОСОБА_14 НОМЕР_3 ; та ОСОБА_10 НОМЕР_4 із нанесенням голографічних захисних елементів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, а саме у виготовленні, пересиланні з метою збуту незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

08 березня 2025 року о 16:20 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 09 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 Кримінального кодексу України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.03.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та

ОСОБА_18 ; протоколами огляду від 08.03.2025; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.03.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у чиненні злочину від 09.03.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, який належать до категорії тяжких та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Беручи до уваги особу підозрюваного, його спосіб життя, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вищевикладені обставини, у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , запобігання продовженню злочинної діяльності, можливого ухилення від досудового слідства та суду, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у випадку визначення застави, покласти на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та детектив заявлене клопотання підтримали, просили обрати вказаний запобіжний захід, обґрунтувавши таку необхідність обставинами, викладеними у клопотанні.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, вказали, що ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких кримінальних правопорушень на території України, останній був затриманий незаконно, а вручена ОСОБА_5 підозра є необгрунтованою та надуманою. Просять застосувати інший, більш мякий запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання враховуючи таке.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1-12 даної частини вказаної статті.

Враховується також, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 08 березня 2025 року о 16:20 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 березня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тимчасово не працюючому, розлученому, раніше не судимому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 Кримінального кодексу України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання про обрання запобіжного заходу, зокрема: протоколу огляду місця події від 08.03.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 ; протоколами огляду від 08.03.2025; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.03.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у чиненні злочину від 09.03.2025.

Встановлено також, що санкція ч. 2 ст. 199 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Отже злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відтак, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, які досліджені слідчим-суддею, зважаючи на дані, які містяться в цих матеріалах, а також беручи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.07.2011 року, згідно з яким термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке передбачене за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а саме покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, в тому числі виїхати за межі України. Оскільки ОСОБА_5 здійснював незаконну діяльність, пов`язану із обігом підроблених документів, існують підстави вважати, що він може мати підроблені документи, на підставі яких може залишити межі території України. У зв`язку із введенням на території Україні воєнного стану чоловіки віком від 18 до 60 років тимчасово обмежені у виїзді за кордон, однак, згідно відміток в паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 наявні відмітки про неодноразовий перетин державного кордону в період 2024-2025 року. Відповідно до запису у військовому квитку ОСОБА_5 знятий з військового обліку, що надає йому законну підставу для виїзду за кордон під час військового стану;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що на даний час органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місць, де здійснювалось підроблення документів, які підозрюваний ОСОБА_5 в подальшому збував, а тому, підозрюваний може знищити такі підроблені документи, а також знищити або сховати речі, які могли використовуватись для їх виготовлення (кліше, комп`ютерна, друкарська, копіювальна техніка);

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні показання щодо нього, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показань;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що на даний час органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місць виготовлення, зберігання підроблених документів, які підозрюваний ОСОБА_5 збував, інших осіб, причетних до такої протиправної діяльності, а тому, він може вчиняти активні дії для перешкоджання органу досудового розслідування під час встановлення вказаних обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження. Окрім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може зловживати своїми процесуальними правами з метою затягування строків досудового розслідування шляхом не з`явлення до слідчого, прокурора, слідчого судді під приводом надання фіктивних документів про перебування на лікуванні, у відрядженні, подорожі, що унеможливить проведення слідчих дій у розумні строки;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів, може продовжувати займатись збутом підроблених документів, так як на протязі тривалого часу вказана діяльність була основним джерелом доходу останнього.

За обставин викладених вище, слідчий суддя вважає обгрунтованими наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку про неможливість застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони, у даний момент часу, не здатні запобігти вищевказаним ризикам. Застосування запобіжного заходу, який є найбільш суворим видом (тримання під вартою), враховуючи обставини справи, на даному етапі, є виправданим.

Обставин, передбачених частиною 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не має.

Крім того, слідчий суддя враховує, що потреби досудового розслідування в даному випадку, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні із підстав вказаних вище, що доводить існування підстав для обрання такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя також оцінює у сукупності обставини передбачені ст. 178 КПК України, які є в розумній мірі достатніми для переконання, що в даний час відсутня необхідність обрання щодо підозрюваного іншого, більш мякого виду запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відтак, враховуючи, що раніше не судимий ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також обґрунтованість ризиків, передбачених 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, вік та стан здоров`я останнього, слідчий суддя переконаний про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-які інші обставини, існування яких унеможливлює задоволення заявленого клопотання та/чи ставлять під сумнів необхідність застосування такого виду запобіжного заходу, який обґрунтовано у клопотання відсутні. За викладених обставин, його обрання є найбільш доцільним та ефективним способом забезпечення кримінального провадження.

Статтею 184 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4-5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в даному випадку зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обовязків. З урахуванням даних про підозрюваного, обставин вчинення кримінального правопорушення, та розміру завданої шкоди охоронюваним інтересам, на думку слідчого судді, застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 гривень, не порушуватиме принцип пропорційності, не буде явно надмірною чи непомірною для нього, натомість здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, тобто слідчому судді необхідно враховувати співмірність застави не лише матеріальному стану особи, а й забезпеченню виконання покладених на особу процесуальних обов`язків.

Крім того, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, у разі внесення застави наявні підстави покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких доведена прокурором, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та виїзд в Україну.

Відтак, враховуючи викладені положення КПК України, слідчий суддя висновує, що заявлене клопотання є обґрунтованим, відповідає встановленим вимогам щодо форми, змісту та суті, а запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та покладення на підозрюваного певних процесуальних обовязків, який просить застосувати сторона обвинувачення, в даному випадку відповідає критеріям законності, переслідує легітимну мету, є виправданою, доцільною, достатньою, пропорційною втручанню в право особи на свободу та особисту недоторканність, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 182 - 184, 193-194, 195, 199, 309, 331, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець міста Київ, , проживає АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного 16 години 20 хвилин 8 березня 2025 року.

Визначити, що строк дії ухвали та запобіжного заходу закінчується о 16 годині 20 хвилин 8 травня 2025 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу «застава».

У разі внесення застави, звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та виїзду в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08 травня 2025 року включно.

Розяснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Чернівецької обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1