Справа № 444/3884/24
Провадження № 1-кс/444/782/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі суду в м. Жовкві Львівської області заяву про відвід судді у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 07.08.2022 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_6 перебуває дане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні 20.11.2024 р., на стадії оголошення складу суду, захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про відвід головуючого відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України, яка мотивована наступним. Зазначає, що в підготовчому судовому засіданні суддя ОСОБА_6 звернувся до обвинуваченого ОСОБА_4 зі словами: "Я вам роз`яснюю, що свій ліміт на відкладення судового засідання ви вичерпали. Я закликаю вас, як захисника так і вас (тобто обвинуваченого) не зривати судове засідання та прибувати в судові засідання, щоб суд не розцінював це як зловживання правами. Тому що я чудово розумію про що йде мова, оскільки у вас в серпні місяці наступного року можуть бути закінчені строки притягнення до відповідальності". Крім цього зазначає, що стороною захисту було заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання. Однак, всупереч ст. 370 КПК України суддя постановив необгрунтовану і невмотивовану ухвалу, оскільки вона не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 370 КПК України, яка встановлює вимоги до обґрунтованості та вмотивованості судового рішення. Суд у своїй ухвалі лише зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, однак не обґрунтував та не навів конкретних мотивів. Ухвала Жовківського районного суду Львівської області від 11.11.2024 року не містить жодного обґрунтування щодо доводів, наведених у клопотанні сторони захисту. Наголошує, що у даній заяві не йдеться про згоду чи незгоду з процесуальними рішеннями судді. Основний аспект який викликає сумніви щодо неупередженості судді є саме висловлювання судді, що на думку захисника, вбачається те, що у судді сформована думка щодо винуватості обвинуваченого ще до виходу до нарадчої кімнати по суті справи.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні підтримали заяву про відвід судді.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо відводу судді.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку учасників засідання, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, тощо).

Верховний Суд у справі № 826/11409/17 підкреслив, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, незгода захисника з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_6 не є обставиною, яка викликає сумнів у його неупередженості, поведінка судді ОСОБА_6 не вказує на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, суддя ОСОБА_6 прямо не висловив своєї думки щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , а твердження захисника про те, що «у судді сформована думка щодо винуватості обвинуваченого ще до виходу до нарадчої кімнати по суті справи» є лише припущенням про існування відповідної обставини.

Інших обставин, які б свідчили про об`єктивні сумніви у неупередженості судді під час розгляду справи, або які б вказували на ознаки необ`єктивності судді, не наведено у заяві і при вирішенні питання заявленого відводу не встановлено.

За таких обставин потрібно відмовити в задоволенні заяви захисника про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий ОСОБА_1