Дата документу 04.04.2025Справа № 554/4613/25
Провадження № 1-кс/554/4933/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000093 від 01.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна, мотивоване тим, що 01.04.2025 року до чергової частини ВП № 2 ПРУП надійшло повідомлення старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_4 про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «KIA NIRO TOURING», встановлено факт внесення змін в номерне позначення двигуна вказаного автомобіля.

01.04.2025 року сектором дізнання ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093 від 01.04.2025 року з попередньою правовою кваліфікацією за ст.290 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 01.04.2025 року до чергової частини ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_4 про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «KIA NIRO TOURING» з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », що на підставі ватажно-митної декларації № 25UA44U5 від 16.01.2025 року належить ОСОБА_5 , встановлено що номерне позначення двигуна вказаного автомобіля піддавалось зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика двигуна та подальшого нанесення іншого номерного позначення (символів «G4LEKS577124») не в умовах заводу-виробника.

01.04.2025 року під час проведення огляду місця події автомобіль «KIA NIRO TOURING», з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », номерне позначення двигуна якого піддавалось зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика та подальшого нанесення іншого номерного позначення (символів «G4LEKS577124») не в умовах заводу-виробника, було вилучено.

Згідно ст.ст. 168, 237 КПК України автомобіль «KIA NIRO TOURING» з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », номерне позначення двигуна якого піддавалось зміні не в умовах заводу-виробника, є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

У даному випадку предметом протиправних дій є автомобіль «KIA NIRO TOURING», з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », що на підставі ватажно-митної декларації № 25UA44U5 від 16.01.2025 року належить ОСОБА_5 , номерне позначення двигуна якого піддавалось зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика та подальшого нанесення іншого номерного позначення (символів «G4LEKS577124») не в умовах заводу-виробника.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що автомобіль «KIA NIRO TOURING», з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », що на підставі ватажно-митної декларації № 25UA44U5 від 16.01.2025 року належить ОСОБА_5 , номерне позначення двигуна якого піддавалось зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика та подальшого нанесення іншого номерного позначення (символів «G4LEKS577124») не в умовах заводу-виробника, є предметом, що зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз та інших слідчих дій, прокурор просить вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляду клопотання без його участі. Клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Неявка останнього у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене 01.04.2025 року в ході проведення огляду місця події майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою дізнавача СД ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 01.04.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що вилучений 01.04.2025 року під час проведення огляду місця події автомобіль «KIA NIRO TOURING», з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », номерне позначення двигуна якого піддавалось зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика та подальшого нанесення іншого номерного позначення (символів «G4LEKS577124») не в умовах заводу-виробника, є доказом злочину, зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «KIA NIRO TOURING», з ідентифікаційним номером позначення кузова « НОМЕР_1 », що на підставі ватажно-митної декларації № 25UA44U5 від 16.01.2025 року належить ОСОБА_5 , номерне позначення двигуна якого піддавалось зміні шляхом видалення поверхні номерного майданчика та подальшого нанесення іншого номерного позначення (символів «G4LEKS577124») не в умовах заводу-виробника, шляхом позбавлення права відчуження, розпоряджання та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1