ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/385/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/257/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 14 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 10 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, в силу ст.89 КК України не судомого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Люботинського міського суду Харківської області від 14 травня 2024 року засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 18 березня 2024 року приблизно о 21:30 год., перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , почав словесний конфлікт з раніше знайомою ОСОБА_9 , яка перебувала у нього в гостях. В ході словесного конфлікту, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та наніс два удари кулаками обох рук по обличчю останньої. Після цього ОСОБА_9 вийшла на подвір`я вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_8 її наздогнав та наніс ще приблизно п`ять ударів кулаками обох рук по обличчю останньої, спричинивши легкі тілесні ушкодження у виді синців у правій та лівій навколоочній ділянці, у лобній ділянці.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Люботинського міського суду Харківської області від 14 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Просить врахувати, що обвинувачений працює без оформлення трудових відносин, а покарання у виді громадських робіт може призвести до втрати роботи та можливості заробляти на утримання сім`ї, а саме: на утримання неповнолітнього сина, 2007 року народження, якого він самостійно виховує, оскільки дружина померла.

Також просить врахувати, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся.

Обвинувачений надав до суду апеляційної інстанції заяву з проханням провести розгляд без його участі.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.2 ст.382 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 ,суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття; а також дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно як особа, яка часто поводить себе неадекватно під час перебування у стані алкогольного сп`яніння, має зареєстроване та фактичне місце проживання.

Однак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при обранні виду покарання не достатньо врахував фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, що є підставою для суду апеляційної інстанції для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, на підставі п.1 ч.1 ст.408 КПК України.

Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 .Сама потерпіла будь-яких претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не заявляла. Цивільний позов відсутній.

Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що з самого початку досудового розслідування обвинувачений сприяв розкриттю злочину, свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнавав повністю; щиро розкаявся; згідно даних про особу обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_8 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого виховує самостійно, оскільки дружина померла.

Поряд з цим, колегія суддів, враховує, що обвинувачений працює без оформлення трудових відносин за цивільно-правовими угодами.

Призначаючи покарання, належить врахувати й те, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, враховуючи вищенаведені обставини, призначене покарання судом першої інстанції у виді громадських робіт є занадто суворим.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.408 КПК України, змінити вирок суду та пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України, призначивши його у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, буде відповідати принципу індивідуалізації, а також досягненню мети - попередження скоєння ним нових злочинів.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 14 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання та вважати його засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового розгляду: о «13» годині «00» хвилин « 28 » березня 2025 року.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4