Провадження № 1-кп/643/402/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0002216 від 26.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Євсуг, Біловодського району, Луганської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, має трьох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.2024 року, приблизно о 17.00 годині, більш точний час не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту на фоні заздалегідь виниклих неприязних відносин, передбачаючи можливість настання таких шкідливих наслідків, як заподіяння шкоди фізичному здоров`ю, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесного ушкодження, взяв двома руками дитячий дерев`яний стілець знизу за ніжки, підійшов до ОСОБА_4 , яка сиділа навпроти нього в кріслі та наніс цим стільцем один удар по гомілковій кістці трохи нижче коліна правої ноги, один удар в область голови, а саме тім`яної кістки та один удар по правій руці, спричинивши ОСОБА_4 закриту тупу травму правої кісті у вигляді переломо-вивиху основи середньої фаланги четвертого пальця.

Закрита тупа травма правої кісті у вигляді переломо-вивиху основи середньої фаланги четвертого пальця травма не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. При цьому пояснив, що 22 червня 2023 року перебував з дружиною ОСОБА_4 та їх трьома дітьми вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Дружина своєчасно не прибрала за малими дітьми, тому він розлютився, взяв дитячий стілець та вдарив тричі дружину, а саме по нозі, голові та правій руці. Діти знаходилися в сусідній кімнаті. На цей час з дружиною примирилися, він їй у всьому допомагає та працює неофіційно на будівництві, щоб забезпечити сім`ю.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не

заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її чоловіком. 22 червня 2023 року вони з дітьми 11 років та двоє по 1 року 8 місяців перебували вдома та вона не встигла прибрати за дітьми. Її чоловік розлютився, взяв дитячий стілець та тричі її вдарив по нозі, руці та голові. На цей час вони примирилися, чоловік їй у всьому допомагає, живуть вони разом. Просила обвинуваченого суворо не карати.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Обвинувачений раніше не судимий, працює без укладення трудового договору, має постійне місце мешкання, одружений та має трьох малолітніх дітей. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та у присутності дитини.

Частиною другою статті 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Статтею 91-1 КК України визначено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи вищенаведене, а також позицію потерпілої, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді обмеження волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.

Судових витрат не має. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч. 15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язок пройти програму для кривдників.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, ОСОБА_6 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1