Справа № 134/2034/24
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про застосування до нього Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання від ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі ст. 74 КК України та відповідно до положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що відбуває покарання за вироком суду до якого приєднано вирок, яким його засуджено за вчинення крадіжки, при цьому сума спричиненої шкоди є такою, що підпадає під ознаки ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна, а тому його дії не є кримінально караними.

В судове засідання представник виправного центру та засуджений ОСОБА_4 не з`явилися.

Від засудженого ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Представник Крижопільської державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)» в телефонному режимі повідомив про те, що в судове засідання з`явитись не може в зв`язку з відсутністю транспорту, а вийти на зв`язок в режимі відеоконференції не є можливим по технічними причинам (відсутність інтернету).

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, та зазначив, що матеріали справи, зокрема вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року містить докази того, що до засудженого ОСОБА_4 можна застосувати закон України № 3886 - ІХ, який набув чинності 09.08.2024 року, так як сума викраденого майна не перевищує 2481 грн. (станом на 2022 рік - два неоподаткованих мінімуму доходів громадян).

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п. п. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2022 рік становило 2481 грн.

Судом встановлено, що вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточно - у виді двох років обмеження волі, на підстав ч. 1 ст. 71 КК України до покарання приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання на строк 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Вирок суду набрав законної сили 16 червня 2023 року.

Згідно вироку суду від 20 червня 2022 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 своїми протиправними діями 25 квітня 2022 року завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 896,67 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2481 грн.).

Зазначений вирок набрав законної сили 02 серпня 2022 року.

Згідно ухвали Крижопільського районного суду від 24 липня 2024 року засудженому ОСОБА_4 зараховано час слідування під вартою до виправного центру з 09 травня 2023 року до 07 липня 2023 року.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_4 ч.2 ст. 74 КК України та у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнити засудженого від призначеного покарання в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає задоволенню. При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасування або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року за 1 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України, у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року, за яким ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України та призначено покарання остаточно у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців, посилання на ч. 1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 2 років обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя