Справа № 526/1051/25
Провадження № 1-кс/526/113/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000188 від 06.04.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2025 року до Гадяцького районного суду звернувся старший слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000188 від 06.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, вказуючи, що 05.04.2025 близько 21 год. 40 хв. водій автомобіля марки «Peugeot Expert», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Захисників України в м. Гадяч, Полтавської області, від перехрестя з вул. Миргородська, на заокругленні проїзної частини вулиці в право по напрямку руху, не обрав безпечної швидкості руху, допустив виїзд керованого ним ТЗ на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя по напрямку руху, де відбувся наїзд на паркан та перекидання ТЗ. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки Peugeot Expert ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості та були доставлені до КНП «Гадяцька МЦЛ».

06.04.2025 за вказаним фактом, слідчим СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000188, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками ст.286-1 КК України.

05.04.2025 на ділянці проїзної частини вулиці Захисників України м. Гадяч Миргородського району Полтавської області в ході огляду місця події слідчим виявлено та вилучено: легковий автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, на якому вчинено дане кримінальне правопорушення та, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, за вказаних обставин до легкового автомобіля марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.

Легковий автомобіль марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Вказаний легковий автомобіль є матеріальним об`єктом, який містить відомості та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Даний легковий автомобіль є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди його вчинення, а тому він має значення для розкриття кримінального правопорушення та має значення речового доказу у даному провадженні.

Зважаючи на вище викладене легковий автомобіль марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд накласти арешт на автомобіль марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, оскільки з ним необхідно проводити слідчі дії, а також встановити власника автомобіля, оскільки реєстраційні документи на нього не були віднайдені.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 06.04.2025 за № 0000188, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Дані про належність автомобіль марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску в матеріалах клопотання відсутні та даний факт на даний час встановлюється органами досудового розслідування.

Проте в матеріалах клопотання містяться поліси обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданих на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виступав страхувальником автомобіля марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 06.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000188 речовим доказом визнано: автомобіль марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідча суддя врахувала:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 06.04.2025 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучений 06.04.2025року автомобіль марки Peugeot Expert, є таким, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на автомобіль є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 06.04.2025 року його визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на автомобіль марки Peugeot Expert.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні автомобіль та велосипед відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на автомобіль марки Peugeot Expert, вилучений під час проведення огляду місця події, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000188 від 06.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000188 від 06.04.2025 арешт на майно вилучене під час проведення огляду місця події 05.04.2025, а саме на: легковий автомобіль марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, законним володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (в тому числі з забороною проведення відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу).

Місцем зберігання легкового автомобіля марки Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору визначити ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, вул. Гетьманська, 10.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1