ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/602/25 Справа № 202/1857/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000007 від 18 жовтня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 квітня 2025 року включно без визначення розміру застави.

В обґрунтування рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 368 КК.

Також слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме: на підставі достатніх вагомих доказів ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, у зв`язку із чим є загроза, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; підозрюваний ОСОБА_7 займає посаду командира взводу, має вплив на військовослужбовців частини, а також може знищити, сховати або спотворити будь-якііз речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На думку слідчого судді ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчим не доведено.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

В судовому засіданні підозрюваний в режимі відеоконференції та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою, просив залиши її без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Згідно з вимогами статей 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином. Доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК, за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого, і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

26 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; підбурюванні до дезертирства, тобто самовільного залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується, зокрема проміжним протоколом №43/3-1602т від 17.02.2025 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного номеру, яким користується ОСОБА_9 , а також проміжними протоколами від 17.02.2025 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільних номерів, якими користуються ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , якими підтверджується факт спілкування організатора зі співучасниками злочинів, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами в сукупності, долученими до клопотання слідчого.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Отже, на даній стадії слідчий суддя та апеляційний суд не повинен керуватись стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки стадія досудового розслідування ще триває і здійснюється збір доказів та фіксування певних обставин, для забезпечення цього, зокрема і застосовуються запобіжні заходи.

Таким чином, долучені до клопотання слідчого докази дають підстави для висновку, що дії ОСОБА_7 містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК, зокрема санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, що заявлені ризики не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, а висновки слідчого судді щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, є обґрунтованими.

Так, стосовно підозрюваного існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК, які за правилами ст. 12 КК відносяться до тяжкого злочину (ч. 1 ст. 114-1 КК) та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років і до особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, що саме по собі може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

При цьому заявлені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, обґрунтовано слідчий суддя не визнав доведеними стороною обвинувачення, з чим погоджується апеляційний суд.

Також, слідчий суддя врахував положення частини 8 статті 176 КПК, якою встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленому ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

З огляду на вищевикладене, доводи захисту про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків та відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними та спростовуються дослідженими матеріалами.

Окрім цього, слідчий суддя також врахував належним чином дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, одруженим, має неповнолітню дитину, раніше не судимий, стан його здоров`я.

Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК обґрунтовано не визначив заставу як альтернативний запобіжний захід, з чим погоджується апеляційний суд.

Апеляційна скарга захисника, окрім формального посилання на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, не містить будь-яких інших доводів про підстави для скасування ухвали слідчого судді не містить.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам ст. 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4