ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000377 внесеного до ЄРДР 24.07.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Шаргород, Шаргородського району, Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 301 - 1 Кримінального кодексу України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 3564-ІХ «Про продовження строку воєнного стану в Україні», тобто до 08 травня 2024 року, у березня 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 09.03.2024, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 09.03.2024 приблизно о 10 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи об`єднаним спільним злочинним умислом спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив, прибули до квартири ОСОБА_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить останньому на праві спільної власності розміром частки . Після чого, розбудивши ОСОБА_11 , діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили йому щоб він зібрав речі та покинув приміщення вказаної квартири. Вказана розмова супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, створення нестерпних умов для проживання та обмеження прав, свобод потерпілого, які проявлялися в забороні пересуватися по квартирі, які останній сприймав як реальні.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 діючи згідно спільного злочинного умислу, повідомили незаконну вимогу ОСОБА_11 , а саме в продажу належної йому частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , повідомши, що у разі не погодження він залишиться без житла та грошових коштів. Підчас висунення вказаної вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 в черговий раз погрожували заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілого.

Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_8 наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_11 переживаючи за своє життя та здоров`я сприйнявши погрози, як реальні скориставшись моментом та пильністю ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи роздягнутим вибіг з приміщення власної квартири.

Після того, як ОСОБА_11 залишив приміщення квартири, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючи згідно раніше узгодженого злочинного плану та досягнення спільної мети замінили замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , чим обмежили його конституційні права, передбачені статтями 32, 47 Конституції України.

Далі, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покинули приміщення вказаної квартири.

В подальшому, 19.03.2024 в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 будучи під тривалим психологічним тиском, погрозами завдання йому тяжких наслідків, порушення нормального звичного режиму життя, завдання стресу та переживання, які настали від діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погодився на їхню спільну незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме продажу спільної часткової власності (1/2) квартири АДРЕСА_4 , що перебуває у його власності. Цього ж дня підписав договір купівлі продажу частини вказаної квартири, за що отримав кошти у сумі 15 000 доларів США, згідно курсу НБ України станом на 19.03.2024 становить 584616 (п`ятсот вісімдесят чотири тисяч шістсот шістнадцять) гривень, що значно нижче за ринкову вартість вказаної частини квартири.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 07 серпня 2024 року № 3564-ІХ «Про продовження строку воєнного стану в Україні», тобто до 09 листопада 2024 року, в травні 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 18.05.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 будучи об`єднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив, зателефонував на мобільний номер телефона ОСОБА_13 та повідомив, що в даний час знаходиться в його квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 та належить останньому на праві спільної власності розміром частки 3/4. Також, ОСОБА_7 в розмові повідомив, що він є співвласником даної квартири (спільна часткова 1/8) та в примусовому тоні наказав ОСОБА_13 приїхати до місця проживання.

Того ж дня, близько 15 год. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_13 разом з своєю дружиною ОСОБА_14 , прибули до свого місця проживання, а саме до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , в якій перебував ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . В ході розмови, діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_7 пред`явив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири, що перебуває у його власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири або продати спільну часткову власність (3/4) вказаної квартири, що належить ОСОБА_13 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно менше ринкової вартості. Вказана вимога, супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеженням прав, свобод потерпілих, які сприймали як реальні.

Далі, 20.05.2024 близько 16 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , де під час розмови з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4), яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, 30.07.2024 близько 17 год. 14 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_7 та ОСОБА_10 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , де під час розмови з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_13 один удар по обличчю та один удар в область лівого плеча, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розпочали пошкоджувати майно потерпілих, а саме меблі та електронну техніку. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 09.08.2024 близько 11 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 прибув до квартири, що розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , де під час розмови з ОСОБА_14 , черговий раз пред`явив останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_7 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії та розпилив вказану речовину в квартирі в сторону ОСОБА_14 .

Оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зволікали із виконанням незаконної вимоги, 13.08.2024 близько 13 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили електрощит розподілу електроенергії, меблі та побутові предмети, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України.

Далі, 17.08.2024 близько 15 год. 43 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз демонтували розетки в квартирі, пошкодили газову колонку, холодильник, пральну машину, електричний чайник, особисті речі, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.08.2024 близько 14 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили запальничкою одяг потерпілих, меблі, особисті речі, які належали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Далі, того ж дня, близько 14 год. 50 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . У подальшому, вході розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 наніс один удар ОСОБА_15 в область лівого плеча, після чого ОСОБА_7 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії розпилив вказану речовину в обличчя останнього. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 21.08.2024 близько 16 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , де під час розмови з ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 26.08.2024 близько 14 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_5 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз, використовуючи акумуляторний шуруповерт та шурупи, прикрутили двері кухні санвузлу та туалету до дверної коробки, позбавивши потерпілим доступ до користування вказаними приміщеннями, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. В цей час, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . У подальшому, в ході розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих.

Далі, о 14 год. 41 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , затриманий працівниками правоохоронних органів за адресою: АДРЕСА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

27 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргорода, Шаргородського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

23 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргорода, Шаргородського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_16 , від 28.08.2024, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 27.11.2024 з можливістю внесення застави та покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. У зв`язку із внесенням застави в сумі 300 000 гривень, ОСОБА_4 , 29.08.2024 звільнено з під вартою та покладанням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України. Також, вказаний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2024 продовжено строком до 27.11.2024.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, а саме щодо збільшення розміру застави. Враховуючи вищевикладене, 27.11.2024 закінчився строк дії ухвали суду.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 від 24.07.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 25.07.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 25.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 31.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 31.07.2024;

- Висновком експерта № 618 від 01.08.2024;

- Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 31.07.2024;

- Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 31.07.2024;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України - ОСОБА_7 ;

- Повідомлення про підозру ОСОБА_7 ;

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 від 16.09.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 17.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 17.09.2024;

- Протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 від 17.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 05.11.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 05.11.2024;

- Протоколом огляду документу від 29.10.2024;

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_22 від 15.10.2024;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_22 від 15.10.2024;

- Протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_22 від 15.10.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 15.10.2024;

- Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_23 від. 15.10.2024;

- Протоколом огляду документу від 29.10.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 12.11.2024;

- Іншими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому діянні. Так, санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Крім того, враховуючи, що на теперішній час на території України діє воєнний стан через військову агресію російської федерації, деяка чисельність населення залишає територію України маючи намір уникнути загрози своєму життю та здоров`ю, а тому майже кожен день фіксується величезна кількість протиправного переходу державного кордону України. У зв`язку з цим пильність військовослужбовців Державної прикордонної служби України в умовах сьогодення викликає занепокоєння, а враховуючи, що ОСОБА_4 , є мешканцем Вінницької області, яка межує з кордоном іншої держави, тому існує ймовірність того, що останній може залишити Україну та переховуватися у Придністровсько-Молдавській республіці, в якій на теперішній час діє політичний режим, що не надає достатніх підстав стверджувати про видачу Україні ОСОБА_4 , у разі його переховування у невизнаній державі.

Також, має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів чи відмови від давання показів, крім того слід зауважити, що одним із свідків являється його знайома.

Наявність ризику «незаконний вплив на свідків» у викладеному мною контексті повністю співпадає з рішенням Європейського суду (Справа «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У свою чергу, незаконний вплив на свідків у цьому провадженні відповідно до діючого кримінального законодавства кваліфікується як злочин, що свідчить про те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід врахувати такі обставини:

ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі;

ОСОБА_4 не являється інвалідом, відсутні тяжкі хвороби;

ОСОБА_4 самостійно не утримує недієздатних або обмежено дієздатних осіб, малолітніх дітей;

ОСОБА_4 є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою, не похилого віку;

Будь-які можливості для звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності або кримінального покарання на даній стадії кримінального провадження не встановлені.

При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним впливу на учасників кримінального провадження.

Також, у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

За таких обставин, враховуючи те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, потерпілих, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, пояснили, що у підозрюваного в рамках даного кримінального провадження наявний запобіжний захід у виді застави.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000377 внесеного до ЄРДР 24.07.2024, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у розмірі 300 000 гривень, яку було внесено та на теперішній час до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії застави судом суду не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким в даному випадку є застава.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, застосування двох запобіжних заходів в рамках одного кримінального провадження суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам підозрюваного переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000377 внесеного до ЄРДР 24.07.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000377 внесеного до ЄРДР 24.07.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_1