ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/17697/24 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Степове Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно працюючого на посаді провідного комплектувальника у ТОВ «Сільпо», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно у вересні 2023 року, більш точного часу встановити не надалось можливим, за допомогою інтернет - ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » приблизно за 600 гривень, придбав металевий кастет чорного кольору.

У подальшому, 29 вересня 2024 року, у вечірню пору доби, але не пізніше 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, із метою носіння при собі кастета без законних підстав та відповідного дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п. 2, 4, 9, 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, та главами 2, 12 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, поклав у передню ліву кишеню своїх шортів, раніше придбаний ним кастет чорного кольору та почав носити його при собі.

У подальшому, 29 вересня 2024 року в період часу з 23 години 21 хвилини до 23 години 46 хвилини, працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав кастет, який належить до категорії контактної холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовлений промисловим способом.

18 жовтня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю та беззаперечно, пояснив, що визнає всі обставини, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Повідомив про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник підтвердив згоду ОСОБА_4 щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263КК України згідно зі ст. 12 КК України віднесено законом до нетяжких кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, офіційно працевлаштований у ТОВ «Сільпо», на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також із врахуванням беззаперечного визнання особою вини в інкримінованому йому діяння, відсутності тяжких наслідків.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи умови угоди про визнання винуватості, а також наявність пом`якшуючих вину обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Оскільки кастет був предметом кримінального правопорушення, суд, відповідно до положень ст. 96-2 КК України, вважає за необхідне застосувати до цього майна спеціальну конфіскацію, з наступним знищенням, як предмету, який не представляє будь-якої цінності.

Судові витрати у справі, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.10.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001225 від 30.09.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 04.10.2024 про накладення арешту на майно скасувати.

Речовий доказ по справі, а саме: кастет, який поміщено до експертного пакету №5418573, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1591 гривні 80 копійок.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий суддя: ОСОБА_1