КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2976/25
Провадження № 1-кс/552/776/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 14.04.2025 звернувся слідчий СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 11.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, в якому просить накласти арешт на виявлені та вилучені 11.04.2025 під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, а саме:

-ліжко дитяче металеве;

-вісім недопалків цигарок;

-кіптява чорного кольору з вентиляційної шахти;

-накрапляння темно-бурого кольору;

-медичний шприц;

-медична голка до шприца;

-один використаний сірник;

-фрагмент ковдри зі слідами горіння;

-жерстяна банка з написом червоного кольору «Unifood»;

-скляна прозора ємність;

-чотири недопалки цигарок;

-два використані сірники;

-предмет для приготування їжі (таганок).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000398 від 11.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що 11.04.2025 року о 12 годині 17 хвилин до чергової частини ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області по лінії 102 з ДСНС надійшло повідомлення про те, що палає квартира АДРЕСА_2 , у якій виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ЄО № 7566).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пішла до магазину, залишивши вдома своїх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Повернувшись додому, жінка виявила в квартирі пожежу, в якій загинув ОСОБА_5 . Малолітнього ОСОБА_8 доставлено в реанімаційне відділення дитячої обласної лікарні. Причина пожежі встановлюється.

Під час досудового розслідування, 11.04.2025 проведено огляд місця події, як невідкладний, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт.

11.04.2025 року слідчим СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , вказані вище вилучені речі, визнано речовими доказами.

Оскільки вищевказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, а також з метою проведення судових експертиз, виявлення інформації, яка може мати важливе значення для кримінального провадження та буде в подальшому доказом вини вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд відповідного клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримав у повному обсязі (а.с. 22).

Власник майна ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву, у якій просила проводити розгляд клопотання без її участі та вказала, що не заперечує проти накладення арешту на майно (а.с. 29).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду слідчим клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000398 від 11.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

З протоколу огляд місця події, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за його результатами виявлено та вилучено: ліжко дитяче металеве; вісім недопалків цигарок; кіптява чорного кольору з вентиляційної шахти; накрапляння темно-бурого кольору; медичний шприц; медична голка до шприца; один використаний сірник; фрагмент ковдри зі слідами горіння; жерстяна банка з написом червоного кольору «Unifood»; скляна прозора ємність; чотири недопалки цигарок,; два використані сірники; предмет для приготування їжі (таганок).

Постановою слідчого від 11.04.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000398 від 11.04.2025.

Отже вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання, накладення арешту на вилучене майно слідчий вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення та здійснюється метою збереження речових доказів.

Водночас, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо.

Згідно п.п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на виявлені та вилучені під час огляду 11.04.2025, за адресою: АДРЕСА_1 речі, які добровільно видала ОСОБА_9 , а саме:

-ліжко дитяче металеве;

-вісім недопалків цигарок;

-кіптява чорного кольору з вентиляційної шахти;

-накрапляння темно-бурого кольору;

-медичний шприц;

-медична голка до шприца;

-один використаний сірник;

-фрагмент ковдри зі слідами горіння;

-жерстяна банка з написом червоного кольору «Unifood»;

-скляна прозора ємність;

-чотири недопалки цигарок;

-два використані сірники;

-предмет для приготування їжі (таганок).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1