Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/283/25
Провадження № 1-в/553/43/2025
У Х В А Л А

Іменем України

04.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про приведення вироків суду до вимог ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року відносно

засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Джанкойського району АР Крим, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.06.2024 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70, ч. 5 ст.72 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшло подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про приведення вироків Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.10.2023 року, Козельщинського районного суду Полтавської області від 09.05.2024 року та Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.06.2024 року до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок строку покарання 06.07.2024 року, кінець строку покарання 05.09.2029 року.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Від адміністрації установи виконання покарання та засудженого надійшли заяви,в яких вони просили клопотання розглядати без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становило 2684,00 грн. та станом на 01.01.2024 року становило 3028,00 грн.

Судовим розглядом встановлено, що згідно тексту вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.10.2023 року, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) 03.09.2023 року на суму 333,90 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн.). Даним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначене йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно тексту вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 09.05.2024 року, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку),вчинену повторно, в умовах воєнного стану: 19.03.2024 року на загальну суму 675 грн. (епізод

№ 1), 19.03.2024 року на загальну суму 365 грн. (епізод № 3), 19.03.2024 року на загальну суму 374 грн. (епізод № 4), 19.03.2024 року на загальну суму 367 грн. (епізод № 5), 19.03.2024 року на загальну суму 383 грн. (епізод № 6), 19.03.2024 року на загальну суму 375 грн. (епізод № 7), 19.03.2024 року на загальну суму 383,99 грн. (епізод № 8), 19.03.2024 року на загальну суму 377,34 грн. (епізод № 9), 19.03.2024 року на загальну суму 372 грн. (епізод № 10), що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028 грн.). Даним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначене йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років; за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. На підставі ч.1 ст.70,72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.1 ст.71,ст. 72 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.10.2023 року (справа №534/2202/23) та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Згідно тексту вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.06.2024 року ОСОБА_4 здійснив два епізода таємного викрадення майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, а саме: 01.04.2024 року на суму 521,58 грн. та 07.04.2024 року на суму 2378,16 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028 грн.). Даним вироком ОСОБА_4 визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК УКраїни та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом частково складання покарання призначеного даним вироком та покарання, призначеного попереднім вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 09.05.2024 року, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 5 років 3 міцяців позбавлення волі.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 в кожному інкримінованому йому епізоді злочинної діяльності, за якими був засуджений як за крадіжку, завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вироки суду у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого на підставі ч.2 ст.74 КК України від призначеного судом покарання за вчиненні кримінально-караної на той момент крадіжки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про приведення вироків суду у відповідність до закону, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.10.2023 (справа № 534/2201/23) за ч. 4 ст. 185 КК України за діяння щодо таємного викрадення чужого майна, вчинене 03.09.2023 року на суму 333 грн. 90 коп., у зв`язку з усуненням Законом № 3886-IX від 18.07.2024 караності діяння, за яке особа засуджена.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 09.05.2024 (справа № 533/366/24) за ч. 4 ст. 185 КК України за діяння щодо таємного викрадення чужого майна, вчинені: 19.03.2024 року на загальну суму 675 грн. (епізод

№ 1), 19.03.2024 року на загальну суму 365 грн. (епізод № 3), 19.03.2024 року на загальну суму 374 грн. (епізод № 4), 19.03.2024 року на загальну суму 367 грн. (епізод № 5), 19.03.2024 року на загальну суму 383 грн. (епізод № 6), 19.03.2024 року на загальну суму 375 грн. (епізод № 7), 19.03.2024 року на загальну суму 383,99 грн. (епізод № 8), 19.03.2024 року на загальну суму 377,34 грн. (епізод № 9), 19.03.2024 року на загальну суму 372 грн. (епізод № 10), у зв`язку з усуненням Законом № 3886-IX від 18.07.2024 караності діянь, за які особа засуджена.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.06.2024 (справа № 534/1356/24) за ч. 4 ст. 185 КК України за діяння щодо таємного викрадення чужого майна, вчинені: 01.04.2024 року на загальну суму 521 грн. 58 коп., 07.04.2024 року на суму 2378 грн. 16 коп., у зв`язку з усуненням Законом № 3886-IX від 18.07.2024 караності діянь, за які особа засуджена.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 09.05.2024 (справа № 533/366/24) за ч. 1 ст. 357 КК України (епізод № 2) до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)».

Копію ухвали направити до ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1