справа № 619/9736/24
провадження № 1-кс/619/1254/24
УХВАЛА

іменем України

03 грудня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , внесеного до ЄРДР за №0000212 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,-

встановив:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні сектору дізнання ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000212 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення дізнання було встановлено, що 26.11.2024 під чвс огляду місця події на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явив посвідчення водія на його ім`я, серія та номер НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вище протиправних дій, 26.11.2024 під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за точними координатами (49,9749426, 36,1179155), по АДРЕСА_1 , де у військовослужбовця НГУ в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 видане на його ім`я 11.04.2024 ТСЦ 1242 відкрита категорія «В» вилучено та поміщено до сейф пакету PSP 1263211 та опечатано із підписами учасників слідчої дії.

27.11.2024 дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , винесено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання вищевказаного вилученого майна.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вказане вище майно, що вилучене в ході огляду місця події 26.11.2024 є тимчасово вилученим майном.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленний вчасно та нележним чином.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Майно належить до категорій, зазначених в ст. 167 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Отже, прокурор надав достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, користування та розпорядження в межах кримінального провадження №0000212 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке було вилучено 26.11.2024 під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за точними координатами (49,9749426, 36,1179155), по АДРЕСА_1 , а саме: на посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.04.2024 ТСЦ - НОМЕР_3 відкрита категорія «В» вилучено та поміщено до сейф пакету PSP 1263211 та опечатано із підписами учасників слідчої дії.

Визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1