Ухвала

Іменем України

28 березня 2025 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані обвинувальні акти у кримінальному провадженні за №0002298, №0002769 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 12.11.2016 року о 17:30 годині знаходячись поблизу магазину - «АТБ №. 23», за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт.Слобожанське вул. Василя Сухомлинського, 46-а, у компанії раніше знайомих ОСОБА_7 , неповнолітньої ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_9 , побачив у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Meizu m3S biack», та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищезазначеним мобільним телефоном неповнолітньої ОСОБА_9 шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12 листопада 2016 року о 1.9:00 годині ОСОБА_5 знаходячись поблизу магазину «АТБ №23». за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське вул. Василя Сухомлинського, 46-а, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, з метою імітування здійснення телефонних дзвінків, при цьому на справді маючі умисел шляхом обману заволодіти мобільним телефоном неповнолітньої ОСОБА_9 попросив у ОСОБА_9 , належний їй мобільний телефон марки «Meizu m3S black», на що остання погодилась, повністю довіряючи ОСОБА_5 , не підозрюючи про його злочинний умисел і передала свій мобільний телефон ОСОБА_5 . Після чого останній продовжуючи імітувати здійснення телефонних дзвінків з місця скоєння кримінального правопорушення пішов та в подальшому розпорядившись мобільним телефоном «Meizu m3S black», вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 2845 від 23 листопада 2016 року складає 3267,00 гривень.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, визнав провину та не заперечував щодо закриття провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд, приходить до наступного висновку.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 ККУ визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 ККУ є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, санкція якого передбачала (в редакції на момент скоєння) призначення покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що з дати вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень до винесення судового рішення минуло відповідно більше 8 років, тому суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню термін звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст.49 КК України.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, зокрема зазначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

На підставі викладеного, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, згідно зміненого обвинувального акту, які прокурор просив стягнути з обвинуваченого на користь держави, суд, враховуючи правовий висновок ОП ККС ВС, викладений в постанові від 12.09.2022 року (справа №203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) зазначає: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, ст. 49 КК України, ст.ст. 285-288, 369-372 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0002769 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню №0002769, а саме: договір про надання фінансового кредиту під заставу №2.26150/0 від 12 листопада 2016 року, диск із відеозаписом з камер залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1