03.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/936/25
1-кп/205/615/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212 від 28.11.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

- 31.03.2016 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнився 12.08.2024 року по відбуттю строку покарання;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

ОСОБА_3 в період часу з 26 листопада 2024 року по 27 листопада 2024 року близько 00 год. 00 хв., тимчасово проживаючи в будинку АДРЕСА_2 , керуючись злочинним умислом, направленим на повторне, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, визначив об`єктом свого злочинного посягання однофазний бензиновий генератор, марки «EDON», моделі РТ-3300, червоного кольору, номінальна напруга 230В, номінальна частота 50ГЦ, номінальна потужність 3 кВт, максимальна потужність 3.3 кВт, об`єм паливного баку 15 л., серія № ЕD, в робочому стані, який належить ОСОБА_6 , який був розташований в коридорі, праворуч від входу до вищезазначеного будинку.

Реалізовуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану викрав з коридора будинку № 42 по вул. Волинській в м. Дніпро, однофазний бензиновий генератор, марки «EDON», моделі РТ-3300, червоного кольору, серія № ЕD, в робочому стані, який належить ОСОБА_6 . При цьому приховуючи сліди свого злочину на його місце поставив порожні ящики, які накрив ковдрою, якою був накритий вищевказаний генератор, тим самим замаскував місце злочину. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/50742-ТВ від 17.12.2024 становить 9 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

3 лютого 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000212, з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 185 ч.4 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з випробувальним терміном, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання.

За положеннями ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану.

Згідно зі статтею 12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 66 КК України, це щире каяття.

Обставини що обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, це рецидив злочинів.

Обвинувачений раніше судимий але покарання відбув повністю, провину визнав, у скоєному кається, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 , та призначення узгодженої міри покарання.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду від 20 грудня 2024 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 18 лютого 2025 року.

Згідно ч.5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Таким чином, у строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення, з 20 грудня 2024 року по день винесення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно зі ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави наявні у кримінальному проваджені процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/50742-ТВ від 17 грудня 2024 року в розмірі 1591,80 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374 та 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 3 лютого 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000212 від 28.11.2024 року, з урахуванням письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 негайно з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/50742-ТВ від 17 грудня 2024 року в розмірі 1591,80 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок.

Речові докази:

- однофазний бензиновий генератор, марки «EDON», моделі РТ-3300, червоного кольору, номінальна напруга 230В, номінальна частота 50ГЦ, номінальна потужність 3 кВт, максимальна потужність 3.3 кВт, об`єм паливного баку 15 л., серія № ЕD, в робочому стані, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в його розпорядженні як належне йому майно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1