Справа № 346/537/23
Провадження № 1-кп/346/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі-головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , законного представника: ОСОБА_6 , потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт та клопотання сторони обвинувачення і сторони захисту про застосування до обвинуваченої примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню №0000002, в якому ОСОБА_4 (яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянка України; вища економічна освіта; неодружена, на утриманні має неповнолітню дитину, не судима, депутатом не обиралась) обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України,

а сторонами та іншими учасниками провадження є: з боку сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 , з боку захисту обвинувачена: ОСОБА_4 , її захисник: ОСОБА_5 , законний представник: ОСОБА_6 , а також потерпілий: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Щодо діяння ОСОБА_4 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року (яке набрало законної сили 15.07.2021 року) вирішено стягувати, починаючи з 16.02.2021 року, з ОСОБА_4 (яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; жителя: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно.

І для виконання вказаного рішення суду, на підставі виконавчого листа, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 04.08.2021 року, старшим державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби Коломийського району Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження № 66921908, за заявою ОСОБА_7 .

Однак ОСОБА_4 вчинила злісне ухилення від сплати встановлених вказаним рішенням суду грошових коштів у розмірі по 1200 гривень на кожну дитину на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (аліментів), оскільки не сплачувала вказані аліменти, що призвело до виникнення заборгованості із сплати аліментів у розмірі 57212 гривень 10 копійок, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, своїми діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_4 дійсно вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

При цьому суд відзначає, що обсяг вказаного суспільно небезпечного діяння наведено судом, з урахуванням встановлених ч.3 ст.503 КПК України обмежень, тобто грунтується лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчиненого діяння.

Щодо доказів, які доводять вчинення ОСОБА_4

вказаного суспільно небезпечного діяння:

- Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2021 року (яке набрало законної сили 15.07.2021 року) вирішено стягувати, починаючи з 16.02.2021 року, з ОСОБА_4 (яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; жителя: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно (а.с.113-114);

- за заявою ОСОБА_7 , Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 04.08.2021 року був виданий виконавчий лист (а.с.116,120);

- за заявою ОСОБА_7 також було відкрито виконавче провадження №66921908 (а.с.119), у якому державний виконавець викликав ОСОБА_4 та зобов`язував її надати пояснення по факту невиконання вимог виконавчого документа, надати достовірні відомості про доходи та місце її роботи, про наявні кошти та інше майно (рухоме та нерухоме), але відомості про те, що вона виконала вимогу державного виконавця, відсутні (а.с.121);

- згідно з повідомленням про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 14.01.2022 року, станом на 14.01.2022 року у ОСОБА_4 , була наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 14.01.2022 року за період з 16.02.2021 року по 01.01.2022 року становив 25882 гривні 10 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с. 125).

- постановами від 14.01.2022 року було встановлено тимчасові обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України; у праві полювання; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами посмертної дії (а.с. 126,127,128,129). Також 14.01.2022 року постановою було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_4 (а.с. 130).

- відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно ВП 66921908 виконавчого листа № 346/764/21 від 04.08.2021 року, виданого Коломийським міськрайонним судом, заборгованість станом на грудень 2022 року становила 57212 грн. 10 коп. (а.с.119).

І тому суд вважає, що вказане вище суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 звинувачує прокурор, дійсно мало місце, і це діяння дійсно передбачене ч.1 ст.164 КК України, і це діяння дійсно вчинила саме ОСОБА_4 .

Однак згідно з висновками судово-психіатричного експерта № 448/2024 від 03.12.2024 року та № 447/2024 від 03.12.2024 року у період вчинення вказаного вище суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.164 КК України ОСОБА_4 перебувала у стані і перебуває на даний час, при якому не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, що згідно МКХ-10 F 20.0. При цьому ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах (а.с.219-221, 223-228).

Що, в силу положень ч.2 ст.19 КК України прямо вказує на те, що ОСОБА_4 вчинила вказане суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.164 КК України, у стані неосудності, позаяк не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Проте, за положеннями ч.2 ст.19 КК України, до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. А за вказаним висновком експерта, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах. Що, на підставі п.1 ч.2 ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу" відповідає такому заходу, як: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. А тому суд, зобов`язаний застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів.

А згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Однак в силу положень частини 2 статті 124 КПК України, оскільки сторона обвинувачення зазначила, що витрати на залучення експертів відсутні, підстав для розподілу судових витрат не має.

Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Однак, в матеріалах справи речові докази відсутні, а тому підстави для вирішення питань щодо їх долі, як і документів - відсутні.

Щодо інших процесуальних питань.

Зважаючи на висновки суду та прийняті ним рішення, що викладені вище, підстави для вирішення судом інших процесуальних питань, відсутні.

Таким чином, на підставі всього вище викладеного та керуючись статтями 1-62,75-110,118-129,131-139,170-174,176-178,203,314-372,376-377,392-395,503-516,532-533 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання сторони обвинувачення і сторони захисту про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання, якщо ухвалу не скасовано, - після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 11 березня 2025 року о 16 годині 50 хвилин.

Головуючий суддя : ОСОБА_1