Єдиний унікальний номер справи 333/1540/25
Номер провадження 1-кс/333/753/25
УХВАЛА

іменем України

21 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання слідчого прокурора підозрюваного захисника - адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши, в режимі відеоконференції, клопотання старшого слідчий слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000184, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не інвалідом, не є адвокатом або депутатом, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000184, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 08 год. 53 хв. 20.02.2025 року, у невстановленому місці, за невстановлених обставин, придбав предмет схожий на гранату Ф-1 та 59 од. предметів схожих на патрони калібру5,45 мм, після чого переніс їх до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 та у порушенні вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з особистих мотивів почав зберігати вказані предмети, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 20.02.2025 року.

20.02.2025 року в період часу з 08 год 53 хв по 10 год 31 хв в ході санкціонованого обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати, на поверхні дерев`яного столу працівниками поліції виявлено та вилучено:

- корпус гранати Ф-1, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №282/1 від 20.02.2025, належить до категорії «обмежено небезпечний»;

- підривач типу УЗРГМ, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №282/2від 20.02.2025, належить до категорії «небезпечний»;

- 59 предметів, схожих на патрони калібру 5,45 мм. патронів, які останній зберігав за місцем свого мешкання до моменту вилучення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

20 лютого 2025 року о 10 годині 31 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якого дії останнього кваліфіковано за ознаками незаконного придбання, зберігання, збут, боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

20 лютого 2025 року о 11 годині 530 хвилині підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику - адвокату ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання у повному обсязі та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 КПК України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_6 ..

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення зазначеного клопотання та просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначила, що ОСОБА_5 має захворювання: вертеброгена люмбалгія, загострена больовий та м`язово-тонічний синдроми та потребує лікування. Також на утриманні у ОСОБА_5 перебуває матір похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи. Також, щодо кримінального правопорушення, то ОСОБА_5 не було умислу, що збереження бойових припасів, а навпаки він хотів їх здати.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, документи, надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.02.2025, який своїми показами підтверджую факт злочинної діяльності ОСОБА_5 у сфері незаконного обігу бойових припасів;

- протоколом обшуку від 20.02.2025 та вилученими речовими доказами;

- довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.02.2025, який був залучений в якості понятого під час проведення слідчих дій;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.02.2025, який був залучений в якості понятого під час проведення слідчих дій;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 20.02.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В матеріалах провадження є наявними ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що остання з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Також враховуючи те, що, ОСОБА_5 може безперешкодно перетнути кордон та з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути його до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків (у тому числі близькі родичі, сусіди), які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом вмовлянь, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_5 , специфіку вчинення злочину та те, що останній раніше притягався за вчинення злочинів вищезазначеної категорії не зупинило підозрюваного від продовження своєї злочинної діяльності, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчим суддею також враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, скоїв кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тяжких злочинів.

У клопотанні слідчим було зазначено про наявність у ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Доводи слідчого про наявність зазначених ризиків обмежується лише ступеню тяжкості злочину та певних припущень, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та буде незаконно впливати на свідків. Вказане обґрунтування слідчий застосовує і до того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_5 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий зазначає, що особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на цей час відсутні об`єктивні дані щодо намагання ОСОБА_5 здійснити вплив на свідків у кримінальному провадженні. Свідки вже надали свої показання, тому факт проведення їх допитів свідчить про мінімальні ризики впливу підозрюваного на свідків.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (санкція зазначених статей передбачає позбавлення волі на строк до 7 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У рішенні по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд від 26.06.1991 року зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд дійшов до висновку, що при розгляді клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від досудового розслідування та суду. Проте, вказаний ризик є мінімальним, не настільки суттєвим, що застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було б доцільним.

Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Тому, при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги такі обставини, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_5 з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, у т.ч. щодо заборони спілкуватися із свідками кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчий слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000184, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього цілодобово за адресою місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , строком до 20 квітня 2025 року (включно) без застосування електронного засобу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утримуватися від спілкування зі свідками.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. У разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання передати до Відділу поліції №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 ..

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25 лютого 2025 року о 15 годині 50 хвилині.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1