КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/7989/25-к Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1
апеляційне провадження №11-сс/824/2482/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України, у кримінальному провадженні №0000408 від 18 травня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000408 від 18 травня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 квітня 2025 року включно.

Взято підозрюваного під варту в залі суду.

Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 908 400 грн, що дорівнює 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 квітня 2025 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього наступні обов`язки: здати закордонний паспорт на зберігання в орган Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України; покласти на підозрюваного обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками, експертами, підозрюваними у кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатись з м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не повністю врахував дані про особу підозрюваного, а саме: ОСОБА_7 є особою, раніше не судимою, та не має повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень; має на утриманні трьох малолітніх дітей; є уродженцем м. Кривий Ріг та все життя проживає у даному населеному пункті; має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де підозрюваний зареєстрований та проживає з 1997 року; має законне джерело доходу від здійснення підприємницької діяльності, яку здійснює близько 15 років; хворіє на хронічні захворювання: бронхіальну астму та хронічний гастрит.

Уважає, що вказані обставини свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків за місцем проживання, підозрюваний є соціально-адаптованою особою зі схильностями у повній мірі виконувати взяті на себе соціальні та правові обов`язки, що свідчить про відсутність у підозрюваного схильностей до вчинення нових злочинів та інших кримінальних правопорушень.

Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного вмотивованого доказу на підтвердження наявності ризиків у даному кримінальному провадженні.

Так, зазначає, що ніхто зі свідків, експертів, потерпілих не заявив про застосування відносно них заходів безпеки у кримінальному провадженні, більше того, події, які інкриміновано ОСОБА_7 , мали місце у 2022 році, тобто близько 3 років тому, з указаного часу відносно будь-якого у кримінальному провадженні не вчинено жодних протиправних дій чи впливу. Поряд з цим, потерпілими у кримінальному провадженні є особи, які проживають за межами м. Кривий Ріг та навіть в інших регіонах України, а тому застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту повною мірою зможе запобігти наведеному ризику.

Посилається на те, що доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення є хибними та необґрунтованими, ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою, раніше не судимою, а тому ризики вчинення іншого кримінального правопорушення повністю відсутні.

Стосовно ризику знищити, спотворити, сховати будь-які речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, зауважує, що події, які стороною обвинувачення кваліфіковано як епізоди злочинної діяльності, мали місце у 2022 році, у розпорядженні сторони обвинувачення було майже 3 роки для фіксації, документування всіх обставин кримінального правопорушення, а також для збирання всіх необхідних доказів, при цьому за адресами проживання підозрюваних проведено обшуки та вилучено всі речі та документи, які слідчий та прокурор вважали необхідним для долучення до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000408 від 18 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою, четвертою статті 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка у період часу з 05 год. 00 хв. 13 травня 2022 року по 21 год. 00 хв. травня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_1 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 на мобільний номер НОМЕР_4 , яким користувалась ОСОБА_18 .

ОСОБА_14 , маючи на меті ввести ОСОБА_18 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київстар» під час спілкування повідомила про можливість захисти її номер в цілях безпеки даних, на що ОСОБА_18 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодилась та надала пароль для входу у свій акаунт у додатку «Мій Київстар». Після чого, ОСОБА_14 здійснила перевипуск сім-карти з абонентським номером потерпілої.

У подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_18 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_5 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_16 , використовуючи сім-карту з абонентським номером потерпілої, здійснив вхід до її особистого кабінету у мобільному банкінгу та незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 20 450 грн з карткового рахунку № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_18 .

У подальшому, ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займався обготівкуванням вказаних грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 20 450 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , завдали ОСОБА_18 матеріальної шкоди у розмірі 20 450 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка у період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв. 02 жовтня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_7 , який був встановлений у мобільному пристрої imei: НОМЕР_8 на мобільний номер НОМЕР_9 , яким користувалась ОСОБА_19 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_19 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київстар», під час спілкування повідомила про можливість захистити її номер в цілях безпеки даних, на що ОСОБА_19 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодилась та виконала певний ряд дій, у результаті яких було дистанційно перевипущено її сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_19 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_10 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел ОСОБА_16 , використовуючи сім-карту з абонентським номером, яким користувалася потерпіла, здійснив вхід до її особистого кабінету у мобільному банкінгу та шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 67 020 грн з карткового рахунку № НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_19 .

У подальшому, ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займалися обготівкуванням грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 67 020 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , завдали ОСОБА_19 матеріальної шкоди у розмірі 67 020 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка у період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв. 02 жовтня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_7 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_8 на мобільний номер НОМЕР_9 , яким користувалась ОСОБА_19 .

ОСОБА_14 за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_19 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київстар» під час спілкування повідомила про можливість захистити її номер в цілях безпеки даних, на що ОСОБА_19 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодилась та виконала певний ряд дій у результаті яких було дистанційно перевипущено її сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_19 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_10 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи сім-карту з абонентським номером, яким користувалася потерпіла, 10 жовтня 2022 року здійснив повторно вхід до її особистого кабінету у мобільному банкінгу та шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 69 025 грн з рахунку № НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_19 .

У подальшому, ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займалися обготівкуванням грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 69 025 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , завдали ОСОБА_19 матеріальної шкоди у розмірі 69 025 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка о 15 год. 15 хв. 09 жовтня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бородича, 8, здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_13 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_10 на мобільний номер НОМЕР_14 , яким користувалась ОСОБА_20 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_20 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київстар», під час спілкування повідомила про можливість захистити її номер в цілях безпеки даних, на що ОСОБА_20 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодилась та виконала певний ряд дій у результаті яких було дистанційно перевипущено її сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_19 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_15 , imei: НОМЕР_16 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи сім-карту з абонентським номером, яким користувалася потерпіла, здійснив вхід до її особистого кабінету у мобільному банкінгу та незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 53 800 грн з рахунків № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 та № НОМЕР_19 , які належить ОСОБА_20 .

У подальшому, ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займалися обготівкуванням грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 53 800 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , завдали ОСОБА_20 матеріальної шкоди у розмірі 53 800 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка 11 жовтня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_9 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_10 , на мобільний номер НОМЕР_20 , яким користувалась ОСОБА_21 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_21 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київстар», під час спілкування повідомила потерпілій про можливість покращити зв`язок шляхом переходу на Е-SIM, на що ОСОБА_21 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодилась та виконала певний ряд дій у результаті яких було дистанційно перевипущено її сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_21 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_16 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи сім-карту з абонентським номером, яким користувалася потерпіла, здійснив вхід до її особистого кабінету у мобільних банкінгах та незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 19 569 грн з рахунків № НОМЕР_21 та № НОМЕР_22 , які належать ОСОБА_21 .

У подальшому, ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займалися обготівкуванням грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 19 569 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 завдали ОСОБА_21 матеріальної шкоди у розмірі 19 569 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка здійснила дзвінок о 17 год. 45 хв. 09 серпня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , з мобільного номера НОМЕР_23 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_24 , на мобільний номер НОМЕР_25 , яким користувалась ОСОБА_22 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_22 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київстар», під час спілкування повідомила потерпілій про можливість перейти на E-SIM, на що ОСОБА_22 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодилась та виконала певний ряд дій у результаті яких було дистанційно перевипущено її сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_22 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_26 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи сім-карту з абонентським номером, яким користувалася потерпіла, здійснив вхід до її особистого кабінету у мобільному банкінгу та шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 149 000 грн з рахунку № НОМЕР_27 , який належить ОСОБА_22 .

Отримавши грошові кошти у розмірі 149 000 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 завдали ОСОБА_22 матеріальної шкоди у розмірі 149 000 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка приблизно о 10 год. 57 хв. 19 серпня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_28 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_29 , на мобільний номер НОМЕР_30 , яким користувався ОСОБА_23 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_23 в оману, представившись працівником ПрАТ «Київста», під час спілкування повідомила потерпілому про необхідність оновити сім-карту у цілях безпеки даних, на що ОСОБА_23 , будучи помилково впевненим у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодився та виконав певний ряд дій у результаті яких було дистанційно перевипущено його сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_23 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_26 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, отримавши необхідну інформацію від потерпілого ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_7 , здійснив вхід до його особистого кабінету у мобільному банкінгу та шахрайським шляхом незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 69 674 грн з карткових рахунків № НОМЕР_31 та № НОМЕР_32 , які належать ОСОБА_23 .

У подальшому, ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займався обготівкуванням грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 69 674 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 завдали ОСОБА_23 матеріальної шкоди у розмірі 69 674 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка приблизно об 11 год. 51 хв. 23 серпня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_33 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_34 , на мобільний номер НОМЕР_35 , яким користувався ОСОБА_24 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_24 в оману, представившись працівником «ПрАТ Київстар», під час спілкування повідомила потерпілому про можливість перевипуску сім-карти з цілю захисту даних, на що ОСОБА_24 , будучи помилково впевненим у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодився та виконав певний ряд дій, у результаті яких було дистанційно перевипущено його сім-карту.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , встановив сім-карту з абонентським номером ОСОБА_24 у мобільний пристрій imei: НОМЕР_26 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи сім-карту з абонентським номером, яким користувався потерпілий, здійснили вхід до його особистого кабінету у мобільних банкінгах та шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 405 900 грн з карткових рахунків № НОМЕР_36 , № НОМЕР_37 та № НОМЕР_38 , які належать ОСОБА_24 .

У подальшому, ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , займався обготівкуванням грошових коштів.

Отримавши грошові кошти у розмірі 405 900 грн ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 завдали ОСОБА_24 матеріальної шкоди у розмірі 405 900 грн.

Також, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , будучи керівником організованої злочинної групи, діючи відповідно до розробленого ним плану, з корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, надав вказівку ОСОБА_14 , яка о 15 год. 20 хв. 21 жовтня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Кожемяки, 17, здійснила дзвінок з мобільного номера НОМЕР_39 , який був встановлений в мобільному пристрої imei: НОМЕР_40 , на мобільний номер НОМЕР_41 , яким користувався ОСОБА_25 .

ОСОБА_14 , за вказівкою ОСОБА_7 , маючи на меті ввести ОСОБА_25 в оману, представившись працівником месенджеру «Viber», під час спілкування повідомила потерпілому про можливість затвердити номер в цілях безпеки, на що ОСОБА_25 , будучи помилково впевненим у сумлінності намірів ОСОБА_14 , погодився та повідомив код доступу від свого облікового запису у мобільному додатку «Viber».

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , здійснив вхід до облікового запису ОСОБА_25 у мобільному додатку «Viber» з іншого мобільного пристрою.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи обліковий запис потерпілого у мобільному додатку «Viber», здійснив вхід до його мобільного банкінгу та шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 45 710 грн з карткового рахунку № НОМЕР_42 , який належить ОСОБА_25 .

Отримавши грошові кошти у розмірі 45 710 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 розпорядилися ними на власний розсуд.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , завдали ОСОБА_25 матеріальної шкоди у розмірі 45 710 грн.

18 лютого 2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянину України, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України, за фактами шахрайства, вчиненого організованою групою.

19 лютого 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000408 від 18 травня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000408 від 18 травня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 квітня 2025 року включно.

Взято підозрюваного під варту в залі суду.

Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 908 400 грн, що дорівнює 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 квітня 2025 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами та матеріалами кримінального провадження в сукупності, а саме: рапортом УСР в Тернопільській області від 13 вересня 2023 року; рапортом УСР в Тернопільській області від 15 грудня 2023 року; рапортом УСР в Тернопільській області від 21 січня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_22 від 02 травня 2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_25 від 24 жовтня 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_20 від 14 жовтня 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_18 від 19 травня 2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_21 від 26 серпня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 від 28 серпня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_23 від 14 серпня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_24 від 27 вересня 2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом від 26 серпня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом від 28 серпня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом від 29 листопада 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07 березня 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 20 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 20 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 20 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 18 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 11 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 11 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 14 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 18 листопада 2024 року; протоколом огляду оптичного носія від 24 грудня 2024 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05 вересня 2022 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 27 грудня 2022 року; протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 27 грудня 2022 року; повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 18 лютого 2025 року; іншими доказами в їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, з урахуванням кваліфікації його дій, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки таких дій, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки відповідальність за вчинення інкримінованих злочинів передбачена у вигляді позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків, експертів, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з огляду на те, що ОСОБА_7 , будучи керівником організованої злочинної групи, надавав вказівки та координував дії іншим учасникам організованої злочинної групи, а також на те, що на даний час органом досудового розслідування не допитані усі особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в державній установі «Київському слідчому ізоляторі», а також, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за №990/25767, свідчать про неможливість тримання підозрюваної під вартою.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши його особу, роль у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення та його наслідки, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно пункту 3 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом абзацу 2 частини другої статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, які зазначені у статті 178 КПК України (частина перша статті 178 КПК України).

При цьому, місцевим судом враховано вищевказані положення законодавства та обґрунтовано взято до уваги вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, у зв`язку з чим обґрунтовано встановлено, що наявні підстави для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, а також те, що від вищевказаних шахрайських дій ОСОБА_7 та інших учасників організованої злочинної групи було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 900 148 грн, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

З наведеного вбачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, №12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Доводи захисників про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 є особою, раніше не судимою, та не має повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень; має на утриманні трьох малолітніх дітей; є уродженцем м. Кривий Ріг та все життя проживає у даному населеному пункті; має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , де підозрюваний зареєстрований та проживає з 1997 року; має законне джерело доходу від здійснення підприємницької діяльності, яку здійснює близько 15 років; хворіє на хронічні захворювання: бронхіальну астму та хронічний гастрит; є соціально-адаптованою особою зі схильностями у повній мірі виконувати взяті на себе соціальні та правові обов`язки, що свідчить про відсутність у підозрюваного схильностей до вчинення нових злочинів та інших кримінальних правопорушень, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегією суддів в ході судового розгляду досліджено усі надані стороною захисту відомості про стан здоров`я підозрюваного та наявність у нього ряду захворювань, відомості про назви яких містяться в матеріалах судової справи.

Разом з тим, надані відомості про стан здоров`я не можуть слугувати самостійною підставою для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не надано доказів про неможливість утримання підозрюваного під вартою та неможливість отримання ним необхідного лікування в умовах установи попереднього ув`язнення, як не надано і відомостей про те, що наявні та діагностовані у ОСОБА_7 захворювання відносяться до переліку хвороб, які несумісні із триманням під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4