465/7689/23
1-в/465/122/25
У Х В А Л А

Іменем України

03.04.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

У провадження суду надійшло подання начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подання мотивує тим, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 16.04.2024 у судовій справі №465/7689/23 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, його ж ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі частини ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів (кримінальних правопорушень) призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за даним вироком, встановлено іспитовий строк в 2 (два) роки, та виконає покладені на нього судом обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України. Засудженого ОСОБА_4 звільнено з під варти в залі суду. За змістом подання, ініціатори просять вирішити питання про приведення судового рішення щодо засудженог у відповідність до вимог закону, тобто з підстав, передбачених ч.2 ст.74 КК України, а саме звільнити від покарання за ч.4 ст.185 КК України.

В судове засідання учасники судового процесу не прибули, в матеріалах справи міститься заява провідного інспектора про розгляд подання за її відсутності, подання просить задоволити.

Дослідивши подання та матеріали особової справи № 82/2024, суд приходить до наступного.

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 16.04.2024 у судовій справі №465/7689/23 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, його ж ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі частини ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів (кримінальних правопорушень) призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за даним вироком, встановлено іспитовий строк в 2 (два) роки, та виконає покладені на нього судом обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України. Засудженого ОСОБА_4 звільнено з під варти в залі суду. За змістом подання, ініціатори просять вирішити питання про приведення судового рішення щодо засудженого у відповідність до вимог закону, тобто з підстав, передбачених ч.2 ст.74 КК України, а саме звільнити від покарання за ч.4 ст.185 КК України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, грошова сума розміром у 17 грн. застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян у законах або інших нормативно-правових актах, з відповідним винятком.

Винятком є норми адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи збільшився до 3 028 грн. на місяць, тож сума соціальної пільги також збільшилась і становить 1 514 грн. (3 028 грн. ? 50% = 1 514 грн.).

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становило 3028 грн. Вказаний розмір залишився незмінним і на 2025 рік.

Згідно ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки за змістом вироку сума викраденого в потерпілої сторони ОСОБА_4 майна, становить меншу за суму ніж 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., то дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Франківського районного суду м. Львова від 16.04.2024 у судовій справі №465/7689/23 до 2 (двох) років обмеження волі, тобто виключити приєднане покарання за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого Законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями статями 369, 372, 376,537 -539 КПК України, статтями 5 та 74 КК України, -

постановив:

Подання начальника Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 щодо вирішення питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч.2 ст.74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволити.

Привести вирок Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України № 3342-ІХ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань".

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнити від відбування покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі за даним вироком з підстав, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

З урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року за злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з встановленням, відповідно до ст.75 КК України, іспитового строку в 2 (два) роки, та покладенням обов"язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України, зазначених у вироці суду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5