Справа № 610/297/15-к
Провадження № 1-в/645/47/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

розглянувши матеріали клопотання захисника засудженої ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про зарахування у строк відбування покарання період перебування засудженої ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом, -

в с т а н о в и в:

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2020 року ОСОБА_4 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено їй покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна; за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна. Строк покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з моменту фактичного взяття під варту по набранню вироком законної сили. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 17.07.2013 року по 19.11.2019 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року). Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 30 хв. Зобов`язано ОСОБА_4 : носити електронний засіб контролю, прибувати за викликом суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, в проміжок часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 30 хв. без дозволу суду.

ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна; за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 17.07.2013 року, зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 17.07.2013 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року). Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)». Вирішено питання щодо цивільних позовів, матеріальної та моральної шкоди, судових витрат та речових доказів.

07.04.2025 року до суду надійшло клопотання захисника засудженої ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про зарахування у строк відбування покарання період перебування засудженої ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом.

Матеріали клопотання автоматизованою системою документообігу суду 07.04.2025 року були передані для розгляду судді ОСОБА_1 .

Оглянувши матеріали клопотання, справи №610/297/15-к, провадження №1-кп/645/387/20, вважаю, що клопотання слід повернути особі, яка подала клопотання з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Частиною 1 визначено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.

Водночас, дані норми викладені в Розділ XI «ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ» КПК України та регламентують правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, домашнього арешту та стадії ухвалення судом вироку у справі.

Питання порядку та територіальної підсудності розгляду таких клопотань на стадії виконання вироку суду не врегульовано ні ст. 72 КК України, ні ст. ст. 537, 539 КПК України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Як вбачається з поданого клопотання, воно фактичне порушує питання про скорочення терміну призначеного судом покарання, що є пом`якшенням покарання.

При цьому п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати в тому числі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого зокрема пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відтак виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону, клопотання в порядку ч. 7 ст. 72 КК України щодо особи, яка відбуває призначене їй покарання, повинно розглядатися за територіальною підсудністю місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що засуджена перебуває в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», що знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Вишневий, 16, та належить до територіальної підсудності Комінтернівського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про зарахування строку домашнього арешту у строк покарання не підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова та підлягає поверненню заявнику.

При цьому особі, що звернулась з клопотанням слід роз`яснити, що вона вправі звернутись з відповідним клопотанням про зарахування строку цілодобового домашнього арешту у строк покарання до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Керуючись вимогами ст.ст. 9, 72, 372, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника засудженої ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про зарахування у строк відбування покарання період перебування засудженої ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право на звернення з клопотанням про зарахування строку домашнього арешту у строк, враховуючи зміст положень ст.ст. 537, 539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала складена 10.04.2025 року.

Суддя ОСОБА_1