КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/769/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року задоволено частково клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2025 року включно з визначенням розміру застави у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень), із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року в частині визначеного розміру застави, та постановити нову ухвалу, якою визначити заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Автор апеляційної скарги стверджує, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, вина у вчиненні кримінальних правопорушень та ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені жодними доказами. Крім того, у ОСОБА_7 є двоє синів, один з яких служить у ЗСУ і всі кошти відправляються йому та батьки, які є інвалідами другої групи.

Визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного, у клопотанні не наведено жодних обґрунтувань щодо майнового стану ОСОБА_7 .

Разом з тим, поведінка підозрюваного свідчить про відсутність наміру переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки під час затримання та проведення обшуку він жодним чином не чинив опір працівникам правоохоронних органів.

З моменту початку розслідування у 2019 році не зафіксовано жодних спроб впливу з боку ОСОБА_7 на свідків чи інших учасників кримінального провадження. Всі свідки вже допитані і нових обставин, які могли б спонукати на тиск не встановлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001262 від 11.07.2019 року.

Досудовим розслідуванням зазначено, що не пізніше лютого 2019 року (більш точний час слідством не встановлено), ОСОБА_7 утворив на території м. Києва та м. Чернігова стійке ієрархічне об`єднання більше п`ятнадцяти осіб, до якого увійшли керівники структурних частин ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та члени злочинної організації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , особи на ім`я ОСОБА_21 та інші невстановлені учасники, які за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього заволодінням чужим майном шляхом обману (шахрайства) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Після цього, у період з лютого 2019 року по серпень 2024 року, перебуваючи у приміщеннях кол-центрів, що розташовувались за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6, які були обладнанні серверним програмним забезпеченням, комп`ютерною технікою та засобами телефонії для здійснення віддалених дзвінків та відправки повідомлень випадковим абонентам за протоколами встановленої сесії (SIP), а також закритими від загального доступу каналами зв`язку з підключенням спеціального програмного забезпечення для спілкування «MyChat Client 8.7.0», увівши в оману потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 та ОСОБА_50 під виглядом їх виграшу у лотереях «УкрТорг», «ПошТорг», «7 Бажань», «Імідж Клуб», «Родинний Клуб», «Народний Шанс», «Гарант Грант», «Щасливий Дім» «Щасливий Квиток», «Щаслива Посилка» чи інших вигаданих програмах лояльності, відправили на їх адресу поштові посилки з буклетами, брошурами, листівками та іншими поліграфічними матеріалами, які підтверджували ці виграші з дрібними побутовими речами і сувенірами зі складських приміщень, що розташовувались за адресами: м. Київ, вул. Кіото, 25, м. Чернігів, пр. Перемоги, 62, заволодівши їх грошовими коштами в сумі 1 095 619 грн., які були сплачені на рахунки підконтрольних юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у відділеннях АТ «Укрпошта».

29.11.2024 року старший детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у межах 375 розмірів прожиткових мінімумівдля працездатних осіб щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року задоволено частково клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2025 року включно з визначенням розміру застави у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень), із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) КК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки орган досудового розслідування довів, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах, до яких долучено ряд документів на підтвердження, а саме:

- повідомленням про злочин та протоколами допиту у якості потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та інших потерпілих, які надали свідчення про обставини та спосіб вчинення злочину, а також надали докази, які підтверджують факт шахрайства вчиненого відносно них, зокрема листівки, сертифікати виграшів у неіснуючих лотереях, надісланих на їх адресу засобами поштового зв`язку;

- протоколом огляду від 14.04.2023, згідно з яким в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних мереж (ПЕОМ) отримано інформацію з робочого комп`ютера оператора кол-центру, створеного та задіяного у злочинній діяльності, якою підтверджується чітка та злагоджена структура злочинної організації, ролі виконавців, а також їх взаємозв`язок між собою;

- протоколами огляду від 05.04.2023, згідно з якими в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж отримано інформацію про розмови ОСОБА_7 , у тому числі з іншими учасниками злочинної організації, які підтверджують обставини та способи вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами огляду від 10.05.2023, згідно з якими в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж отримано інформацію про розмови ОСОБА_10 , у тому числі з іншими учасниками злочинної організації, які підтверджують обставини та способи вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду від 21.11.2024, згідно з яким отримано інформацію про спосіб вчинення шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_34 учасниками злочинної організації з числа операторів кол-центів;

- протоколом обшуку від 01.11.2022 за адресою розташування кол-центру: м. Чернігів, вул. Святомиколаївська, 12-А та протоколом огляду від 06.02.2023 вилучених предметів 01.11.2022 за адресою розташування кол-центру: м. Чернігів, вул. Святомиколаївська, 12-А, з яких вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені інструкції шахрайських дій відносно громадян, брошури, буклети, акції «Народний шанс», «Щасливий дім», «Укрторг» із неправдивими відомостями про виграш грошових коштів громадянами у значних сумах, печатки, штампи, первинна бухгалтерська документація створених до протиправної діяльності підприємств, а також осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку від 01.11.2022 за адресою розташування фасувального складу: АДРЕСА_4 , з якого вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені сформовані в адресу громадян посилки від імені «Народний шанс», «Укрторг», «7 бажань», «Щасливий дім» «з дрібними побутовими речами та брошурами та листами про виграш громадянами значних сум в акціях та лотереях;

- протоколом обшуку від 27.11.2024 за адресою розташування кол-центру: м. Чернігів, вул. Святомиколаївська, 12-А, з якого вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені інструкції шахрайських дій відносно громадян, печатки, штампи, первинна бухгалтерська документація створених до протиправної діяльності підприємств, а також осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку від 27.11.2024 за адресою розташування фасувального складу: АДРЕСА_5 , з якого вбачається, що за місцем вчинення злочину були виявлені сформовані в адресу громадян посилки від імені «Народний шанс», «Укрторг» з дрібними побутовими речами та брошурами та листами про виграш громадянами значних сум в акціях та лотереях;

- інформацією з АІС «Податковий блок» щодо створених учасниками злочинної організації для протиправної діяльності юридичних осіб;

- протоколом огляду від 25.11.2024 щодо отриманих доходів учасниками злочинної оргадізації, з яких вбачається, що з 2019 року основним джерелом їх доходів були кошти, отримані за сплату громадянами поштових відправлень з неправдивими відомостями про виграш значних сум в акціях та лотереях;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого детектива та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в клопотанні старшого детектива та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший детектив у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі та усвідомлюючи передбачене законодавством за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також знищити чи спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення обставин вчинення злочинів, у зв`язку з чим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема на які посилається захисник, тобто обставини, передбачені ст. 178 КПК України, проте, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини кримінального провадження.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження. Отже, твердження про незаконність висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначив останньому заставу у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень), що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року, якою задоволено частково клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушення у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2025 року включно з визначенням розміру застави у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень), із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3