15.04.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1436/25
Провадження № 1-кп/644/526/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовочму судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженню № 0000103 від 22.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023 у відношенні ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України.

Ухвалою суду від 20.02.2025 року призначено підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченої заявлено клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023 у відношенні ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, прокурору процесуальному керівнику у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання обгрунтоване тим, що обвинувальний акт не врученко ОСОБА_5 та її захисникам адвокату ОСОБА_7 , адвокату ОСОБА_6 , адвокату ОСОБА_8 . Обвинувальний акт містить неправдиві відомості про те, що обвинувальний акт нібито було отримано під розписку. Прокурором не була дотримана вимога ст. 293 КПК України, яка не передбачає іншого способу надання підозрюваному копії обвинувального акту крім його вручення особисто під розписку. 12.02.2025 адвокатом ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_8 отримано повістку про виклик для до Куп`янської окружної прокуратури Харківської області на 13.02.2025 о 16 год. 00 хв. Того ж дня, ними направлено повідомлення про неможливість прибуття на виклик, оскільки, відповідно до ч. 9 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. Проте, вказану повістку було направлено за 1 день, що унеможливлювало прибуття як захисників, так і самої ОСОБА_5 . До повідомлення про неможливість прибуття адвоката ОСОБА_8 за викликом повідомлено, що 13.02.2025 об 11:20 вона приймала участь в судовому засіданні в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області в рамках справи № 344/2524/25 та додано відповідну повістку про виклик, що підтверджує поважність причини неприбуття на виклик. Разом з цим, захисником ОСОБА_6 направлено повідомлення про неможливість прибуття, в якому зазначено, окрім порушень ч. 9 ст. 135 КПК України, про те, що 13.02.2025 о 10:00 приймає участь у судовому засіданні у Голосіївському районному суді м. Києва в якості захисника у справі № 752/24712/24 та додано відповідний доказ такої участі. В подальшому, після отримання повідомлень про неможливість прибуття, 12.02.2025 прокурором направлено нові повістки про виклик вже на 14.02.2025 о 09:00 (вказані повідомлення було надіслано після 18:00). 13.02.2025 захисником ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_8 також направлено повідомлення про неможливість прибуття на виклик, оскільки повістку вручено знову з порушенням ч. 9 ст. 135 КПК України. Разом з цим, захисником ОСОБА_6 неодноразово повідомлено прокурора про те, що він здійснюю адвокатську діяльність у м. Києві, а відтак йому потрібен певний час задля того, щоб він міг доїхати до місця вручення обвинувального акту. У повідомленнях про неможливість прибуття зазначалось про те, що з метою реалізації права на захист ОСОБА_5 просять здійснити виклик в іншу дату та час. Окрім цього, захисник ОСОБА_7 взагалі не отримувала жодного повідомлення ані на свою офіційну електронну адресу, ані за номером телефону, а ні за місцем реєстрації. Тобто, стороною захисту вжито всіх можливість заходів задля того, щоб бути повідомленими про виклик задля вручення обвинувального акту належним чином та забезпечити реалізацію права ОСОБА_5 на захист. Втім, незважаючи на це, прокурором направлено обвинувальний акт до суду, без вручення матеріалів дізнання, а також самого обвинувального акту. Таким чином, матеріали дізнання не було направлено належним чином, обвинувачена та її захисники з матеріалами дізнання не ознайомлені, а обвинувальний акт належним чином не отримували, а відтак, є пряма підстава для повернення обвинувального акта. Таким чином, не вручення ОСОБА_5 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, порушує її право, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вона обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати їй свій захист, чим істотно порушується її право на захист. Разом з цим, обвинувальний акт містить відверто неправдиві відомості про те, що до нього додано розписки про отримання матеріалів дізнання та обвинувального акту, що унеможливлює його подальший розгляд в суді. Крім того, захисник вказала на невідповідність обвинувального акту п.5 ч.2 ст.291 КПК України (виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення). Головною ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України є саме добровільне заняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Втім, обвинувальний акт не містить відомостей, які б свідчили саме про добровільність заняття посади ОСОБА_5 під час окупації, а також будь-якого підтвердження того, що ОСОБА_5 дійсно працювала на окупаційну владу. Фактично обвинувальний акт ґрунтується лише на заяві ОСОБА_5 про прийняття на роботу, а також показах свідків, з яких сторона обвинувачення встановила нібито здійснення ОСОБА_5 посадових обов`язків з 24.08.2022 по 06.09.2022, тобто протягом 14 днів. Втім, саме добровільність заняття посади не підтверджується жодними доказами, а відтак, головний аспект складу злочину не описаний в обвинувальному акті. З обвинувального акту взагалі незрозуміло, за допомогою яких доказів чи встановлених обставин сторона обвинувачення встановила, що ОСОБА_5 добровільно зайняла посаду та здійснювала посадові обов`язки. В обвинувальному акті не зазначено ані про наявність трудового договору, ані відомості про нарахування ОСОБА_5 заробітної плати, ані посадових інструкцій, згідно яких ОСОБА_5 мала б діяти, працюючи на окупаційну владу. Така неконкретність формулювання обвинувачення свідчить про порушення права обвинуваченого на захист. Протягом досудового розслідування сторона обвинувачення взагалі не здійснила дій, спрямованих на повне, всебічне досудове розслідування. Стороною обвинувачення було відмовлено у клопотанні захисту про допит свідків, які могли б підтвердити факт здійснення тиску на ОСОБА_5 під час окупації та не вжито жодних інших дій, задля встановлення всіх обставин справи. Виходячи з викладеного, можна зробити висновок про не тільки упередженість органу досудового розслідування, а й зацікавленість безпосередньо у притягненні до кримінальної відповідальності конкретних осіб через те, що фактично незрозуміло, чому слідством не було вчинено всі необхідні слідчі (розшукові) дії. Невчинення вказаних вище дій унеможливлює встановлення істини у справі та доведення тих обставин, які були викладені у обвинувальному акті. На підставі цього, відомості, викладені у обвинувальному акті як із викладом фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, так і з формулюванням обвинувачення, є такими, що не відповідають дійсним фактам, що свідомо не було враховано органом досудового розслідування, а, отже, є недопустимим. Більш того, встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, є лише припущенням сторони обвинувачення. Таким чином, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023 щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України є таким, що не відповідає положенням ст. 291 КПК України, у зв`язку із чим підлягає поверненню, а саме через те, що: обвинувальний акт та матеріали дізнання не були вручені ОСОБА_5 та її захисникам: адвокату ОСОБА_6 , адвокату ОСОБА_8 , адвокату ОСОБА_7 . Обвинувальний акт містить неправдиві відомості про нібито наявність розписок ОСОБА_5 та її захисників про отримання матеріалів дізнання та копій обвинувального акту. Органом досудового розслідування не з`ясовано всі обставини кримінального правопорушення та не проведено всіх необхідних слідчих дій. Обвинувальний акт містить недостовірні та суперечливі відомості щодо інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що прямо порушує засаду правової визначеності та істотно впливає на неможливість реалізації його права на захист. Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у яких вона обвинувачується викладені сумбурно, непослідовно, неконкретно, та незрозуміло, з розривом дій в часі, що є важким для сприйняття, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та впливають на кваліфікацію дій особи. Отже, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті здійснено непослідовно, некоректно й таким чином, що не відповідає реальності, у зв`язку із чим правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є незаконними та порушують презумпцію невинуватості.

Прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Вказала про вжиття заходів щодо повідомлення обвинуваченої та її захисників для прибуття з метою отримання обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, виклик здійснений на 10.02.2025 року, прибула лише ОСОБА_5 , яка відмовилась від вчинення будь яких дій за відсутності її захисників, на 12.02.2025 року направлені повістки про виклик, стислий термін для прибуття за викликом зумовлений спливом строку досудового розслідування 17.02.2025 року про що сторона захисту була обізнана, виклики скеровані на особистий номер телефону обвинуваченої, електронні адреси захисників. 14.02.2025 року ані обвинувачена, ані захисники не з`явились для вручення обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування. 14.02.2025 року здійснено виїзд за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 з метою вручення обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, проте не вдалося можливим. Такі дії сторони захисту направлені на сплив строку досудового розслідування, а тому Куп`янською окружною прокуратурою здійснено поштове відправлення матеріалів кримінального провадження, обвинувального акту та реєстру досудового розслідування обвинуваченій та трьом її захисникам, також направлення матеріалів, обвинувального акту та реєстру здійснено на електронні адреси захисників. Щодо невідповідно обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України зазначила, що по суті обґрунтування клопотання в цій частині зводиться до незгоди з обвинуваченням, а тому таке питання не підлягає розгляду під час підготовчого судового засідання. З приводу відмови у задоволенні клопотання про виклик свідків сторони захисту, зазначила про звернення сторони захисту з таким клопотанням, вжиття заходів дізнавачем щодо виклику вказаних осіб, оскільки стороною захисту не забезпечена явка заявлених свідків. Вжиті дізнавачем заходи виклику свідків не надали можливості їх допиту через відмову від допиту або відсутність зв`язку. Також, вказала про те, що сторона захисту не позбавлена права на звернення до суду з клопотанням про виклик свідків.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заявлене захисником клопотання, вказала, що не отримувала обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, після проведення обшуку за місцем зареєстрованого місця проживання, з урахуванням вагітності, з метою збереження здоров`я, тимчасово виїхала для проживання у м. Харків, відправлення, яке здійснено засобами поштового зв`язку на адресу її зареєстрованого проживання отримала сусідка, через тиждень її чоловік отримав це відправлення з обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов наступного висновку.

Пунктом 3 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Статтями 109 та 291 КПК України встановлено вичерпний перелік вимог до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

При цьому обвинувачення, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого засідання, є обвинувальний акт. Додатки до нього, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю на цьому етапі. Єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім цього, п.3 ч.4 ст.291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

В той же час, згідно положень ст.293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор під розписку надає їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, при цьому сама стаття має назву надання копії обвинувального акту.

Отже, аналіз точного змісту даної норми вказує на те, що вона не передбачає обов`язку прокурора саме вручити обвинуваченому та іншим учасникам справи копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Така дія прокурора, як надання обвинувального акту не передбачає обов`язковості такого наслідку як отримання ним наданих документів.

Більше того, прокурор не в праві і не в змозі примусово отримати від особи розписку в одержанні обвинувального акту.

Суд вважає, що належне виконання вимог ст.293 КПК України слід констатувати тоді, коли прокурор належним чином забезпечив право сторін кримінального провадження отримати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з доданих до клопотання про повернення обвинувального акту доказів та встановлено в підготовчому судовому засіданні, 12.02.2025 року захиснику ОСОБА_6 складено повістку про виклик до Куп`янської окружної прокуратури на 16:00 год. 13.02.2025 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023 за ч.2 ст.111-1 КК України та вручення обвинувального акту, 13.02.2025 року аналогічна повістка про виклик адвокату ОСОБА_6 та його підзахисній виписана на 09:00 год. 14.02.2025 року, аналогічні повістки складені та направлені захиснику ОСОБА_8 .

Захисниками ОСОБА_9 - адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на електронну адресу Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області та Куп`янської окружної прокуратури Харківської області направлялись повідомлення про неможливість прибуття на виклик через направлення повістки в порушення ч.9 ст.135 КПК України, участь в розгляді інших справ, щодо неявки ОСОБА_5 зазначено про неможливість прибути через неможливість користуватися правом на захист.

Прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області 14.02.2025 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023 у відношенні ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України та 14.02.2025 року вказаний обвинувальний акт скерований до суду.

14.02.2025 року обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та копією матеріалів кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023 надіслані засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що підтверджується описом вкладення та накладними «Укрпошти». Згідно номерів накладних «Укрпошти» № 590 (адвокату ОСОБА_8 ) поштове відправлення повернуто відправнику за закінчення встановленого терміну зберігання; № 604 (адвокату ОСОБА_7 ) поштове відправлення вручено одержувачу 17.02.2025 року; № 582 (адвокату ОСОБА_6 ) поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання; №574 (обвинуваченій ОСОБА_5 ) вручено одержувачу 21.02.2025 року.

Крім того, обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та копією матеріалів кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023 надіслані засобами електронного зв`язку на електронні адреси захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , зазначені останніми в тому числі у повідомленнях про неможливість прибуття на виклик та зауваженнях.

При цьому, слід відзначити, що обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала факту спроби прокурора вручити їй копії обвинувального акта з додатками, однак вона не з`явилась за їх отриманням через відсутність захисників, що також зазначено адвокатами у повідомленнях про неможливість прибути на виклик. Разом з тим, обвинувачена повідомила, що отримання поштового відправлення на її ім`я здійснено сусідкою на час її відсутності за зареєстрованим місцем проживання, проте в подальшому передано їй чоловіком, який приїздив за зареєстрованим місцем проживання та отримав зазначене вище поштове відправлення.

Таким чином суд констатує, що обов`язок прокурора, передбачений ст.293 КПК України, останнім було виконано, а саме, запропоновано підозрюваному та захисникам отримати обвинувальний акт з доданими до нього документами, однак від їх прийняття останні відмовилися через неможливість прибути у визначений час.

З урахуванням викладеного, судом зазначається, що обов`язок прокурора по врученню підозрюваному копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування кореспондується з правом підозрюваного прийняти наведені документи. При цьому, ухилення підозрюваного від реалізації такого права не свідчить про порушення прокурором свого обов`язку, а лише свідчить про те, що підозрюваний використовує своє право на власний розсуд.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що право підозрюваної ОСОБА_5 на отримання копії обвинувального акту порушено не було, та у праві отримати обвинувальний акт вона та її захисник обмежені жодним чином не були.

Щодо невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023року вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України суд зазначає про те, що до повноважень суду на етапі підготовчого судового розгляду входить виключно вирішення питання щодо можливості або неможливості судового розгляду кримінального провадження та надання оцінки відповідності форми обвинувального акту.

Обставини, які викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час стадії судового розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин, вказані доводи сторони захисту не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають судовому розгляду кримінального провадження.

З приводу відмови на стадії досудового розслідування у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків як підставу для повернення обвинувального акту, суд вказує, що оскільки перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акта є вичерпним, то рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України, серед яких відсутня підстава, на яку посилається сторона захисту, яка в свою чергу не позбавлення права на звернення до суду з клопотанням про допит свідків.

Враховуючи викладене вище клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2,9,291,314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору по кримінальному провадженню № 0000103 від 22.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: