Номер провадження: 11-сс/813/2078/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження №0001476, внесеного до ЄРДР 22 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, прокурор Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та така, що підлягає скасуванню.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши доводи на обґрунтування необхідності відкриття апеляційного провадження та дослідивши матеріали провадження в цій частині, суддею-доповідачем встановлено підстави для відмови у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Питання щодо оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу не передбачена як така, що може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до статті 309 КПК Укрпаїни.

Разом з тим, термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його «обрання», але й «зміну» на інший запобіжний захід (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі ККС ВС) від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).

Сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до частини 1 статті 309 КПК (постанова Першої судової палати ККС ВС від 17.05.2021 у справі № 335/9520/19).

У цьому провадженні прокурор оскаржує ухвалу слідчого судді про відмову у зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за клопотанням слідчого, яке подано в порядку статті 200 КПК України. Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя не вирішував питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу (його зміну), застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді застави залишено без змін. Отже, ухвала слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу не може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до статті 309 КПК.

Такий висновок судді-доповідача узгоджується з правовою позицією ККС ВС, викладеною в судових рішеннях від 03.06.2021 у справі № 991/3181/21, від 07.12.2020 у справі № 487/392/20, від 05.11.2020 у справі № 991/6504/20, від 27.10.2020 у справі № 991/7438/20, від 30.01.2020 у справі № 4910/1/19-к, від 08.11.2018 у справі № 642/4744/18, від 15.07.2021 у справі № 991/3396/21.

Пунктом 8 частини 1 статті 129 Основного Закону України гарантоване забезпечення права на «апеляційний перегляд справи», тобто цією нормою гарантоване апеляційне оскарження кінцевого рішення суду першої інстанції в кримінальному провадженні за результатами судового провадження, а не кожного судового рішення в кримінальному провадженні під час досудового розгляду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28.05.1985, заява № 8225/78, § 57).

Наведені висновки ЄСПЛ хоча і сформульовані щодо випадків, які відмінні від оскарження судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, проте встановлюють деякі загальні вимоги щодо прийнятності апеляційних скарг і у кримінальному провадженні, зокрема, на етапі досудового розслідування. Так, законодавець у КПК, як це було мотивовано вище, чітко висловився щодо неможливості оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу. При цьому це обмеження не може вважатися таким, що порушує саму суть права на судове оскарження, гарантоване статтею 55 Конституції України, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, хоча і не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку по суті, проте це компенсується наявністю права подати заперечення проти цієї ухвали слідчого судді під час підготовчого провадження в суді (частина 3 статті 309 КПК).

Помилкове зазначення слідчим суддею у резолютивній частині ухвали слідчого судді про можливість її оскарження не може змінити встановленого КПК України переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 309, 369-372, 399, 418, 532 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження №0001476, внесеного до ЄРДР 22 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2