Справа № 524/176/25
Провадження №1-кс/524/79/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

07.01.2025 року прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучений транспортний засіб марки «Ауді» моделі «А4» номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , білого кольору, 2019 року випуску, який знаходиться на території відділу КРУП ГУНП в Полтавській області, належить на праві власності ОСОБА_4 , та яким фактично користується ОСОБА_5 . Прокурор прохає заборонити відчуження, розпорядження та використання вказаного майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.01.2025 року до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 06.01.2025 року близько 16 години, перебуваючи на території Крюківського районного суду міста Кременчука, по вул.Троїцькій, 37/49 в м.Кременчуці, ОСОБА_5 , рухаючись заднім ходом на автомобілі Ауді А4, номерний знак НОМЕР_1 , умисно здійснив наїзд на ногу поліцейському-інспектору БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області ОСОБА_6 , який виконував свої службові обов`язки, а саме, здійснював доставку ОСОБА_7 до Крюківського районного суду міста Кременчука для розгляду складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.51 КУпАП, а в подальшому здійснював його супровід для передачі працівникам військової служби правопорядку, оскільки ОСОБА_7 обліковується по базі ІПНП НПУ як особа, яка самовільно залишила військову частину.

Згідно довідки КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» №135 у ОСОБА_6 попередньо діагностовано забій правого колінного суглобу.

06.01.2025 року в присутності понятих вилучено транспортний засіб Ауді А4, номерний знак НОМЕР_1 .

Вилучений автомобіль постановою слідчого від 06.01.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає у клопотанні, що арешт вказаного транспортного засобу зможе запобігти таким негативним наслідкам для кримінального провадження, як передача речового доказу третім особам, його пошкодження, знищення, приховування від органу досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав.

Власник майна та його представник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили. Адвокат надав заперечення, у яких зазначив, що наявні підстави для повернення клопотання, оскільки воно не відповідає вимогам КПК. Також, адвокат повідомив, що ним подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції, перевищення ними повноважень та перешкоджання адвокатській діяльності. Адвокатом у судовому засіданні надано для доручення до матеріалів справи протоколи опитування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якої власником вилученого автомобіля Ауді А4 є ОСОБА_4 , копію протоколу огляду місця ДТП.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що воно подано без додержання вимог ст.171 КПК України, а тому підлягає поверненню.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Втім, всупереч наведеним положенням у клопотанні слідчого не наведено достатніх підстав арешту вилученого майна.

Зокрема, у клопотанні відсутнє достатнє обґрунтування підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.

З доданого до клопотання протоколу допиту потерпілого поліцейського-інспектора БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області ОСОБА_6 , останній повідомив, що наїзд на його праву ногу адвокат ОСОБА_5 здійснив, рухаючись заднім ходом, на що він постукав рукою по багажнику автомобіля.

Натомість, у наданому протоколі огляду місця події від 06.01.2025 року не зафіксовано пошкоджень автомобіля відповідної локалізації, характерних для дорожньо-транспортної пригоди за повідомлених потерпілим обставин. Так, у протоколі зафіксовані лише незначні подряпини по передньому бамперу автомобіля, а також забруднення у зв`язку з погодними умовами.

Крім того, у дослідженому протоколі огляду місця ДТП (п.17-1) зазначено, у автомобіля Ауді А4 номерний знак НОМЕР_1 відсутні пошкодження.

До клопотання не додано постанову слідчого про призначення автотехнічної експертизи, не наведено питань, які заплановано поставити на вирішення експерта. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що наразі таку експертизу не призначено, спочатку потрібно арештувати транспортний засіб.

Прокурор стверджує, що автомобіль має значення речового доказу, втім, не наведено які сліди можливого вчинення кримінального правопорушення містить на собі транспортний засіб.

У клопотанні прокурора також зазначено про необхідність проведення слідчого експерименту з використанням вилученого автомобіля.

Водночас, суд звертає увагу на те, що з моменту вилучення транспортного засобу минуло кілька днів, втім, відомості про вжиття слідчим заходів для організації проведення слідчого експерименту відсутні. Прокурор у судовому засіданні повідомив, що слідчий експеримент не проведено, оскільки поки що не проведено судово-медичну експертизу. Суд не погоджується з таким твердженням прокурора, оскільки результати слідчого експерименту мають значення для проведення судово-медичної експертизи для відповіді на запитання чи могли за наведених обставин виникнути виявлені тілесні ушкодження. Крім того, суд зауважує, що оперативне вжиття заходів щодо проведення необхідних слідчих дій з вилученим майном відіграє важливу роль, оскільки з плином часу події, що мали місце, можуть не зберегтися або викривитись у пам`яті її учасників. Крім того, найшвидше проведення необхідних слідчих дій з вилученим автомобілем має важливе значення для забезпечення прав власника на вільне володіння, використання та розпорядження належним йому майном.

Затягування проведення необхідних досліджень та слідчих дій не сприяє збереженню та фіксації слідів кримінального правопорушення, дотриманню прав власника майна.

За таких обставин, прокурором не наведено підстав чи розумних підозр вважати, що вилучений автомобіль має значення речового доказу.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Частина 2 статті 345 КК України передбачає відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Отже, заподіяння тілесних ушкоджень має перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків.

З протоколу допиту потерпілого убачається, що він здійснив затримання ОСОБА_7 , як особи, яка самовільно залишила військову частину.

Разом з тим, згідно положень ЗУ «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» затримання військовослужбовців Збройних Сил України належить до повноважень військовослужбовців Служби правопорядку. (п.6 ст.8)

Згідно п.12 постанови КМУ від 29.12.2021 року №1456 У разі виявлення під час перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян ознак складу кримінального та/або адміністративного правопорушення затримання таких осіб та вилучення відповідних речей здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Втім, до клопотання не додано відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_7 був затриманий працівником поліції ОСОБА_6 у відповідності до вимог КПК України, як особа підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..407 КК України.

В судовому засіданні прокурор повідомив, що ОСОБА_7 не затримувався працівниками патрульної поліції. Втім, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 убачається, що ОСОБА_7 таки був обмежений у можливості вільно залишити територію поруч з Крюківським районним судом міста Кременчука, оскільки працівники поліції мали намір дочекатися працівників військової служби правопорядку.

Наведене викликає сумніви у правомірності дій поліцейського щодо утримання ОСОБА_7 та у тому, що з боку адвоката останнього мало місце вчинення кримінального правопорушення передбаченого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

За інформацією повідомленою адвокатом та прокурором у судовому засіданні, військова служба правопорядку, яка прибула на місце події, відпустила ОСОБА_7 і не стала його затримувати.

При цьому, прокурор не зміг надати підтвердження того, що ОСОБА_7 перебував у розшуку та що щодо нього існує відкрите кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» містить низку гарантій адвокатської діяльності. Зокрема, забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

У разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті. (ч.2 ст.23 Закону)

Таким чином, під час вирішення питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, щодо автомобіля, який перебуває у користуванні адвоката, суд має переконатися у дотриманні гарантій здійснення адвокатської діяльності та обґрунтованості клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене, за умов, коли прокурором не наведено підстав чи розумних підозр вважати, що вилучений автомобіль має значення речового доказу, не обґрунтовано необхідність арешту майна, а також не обґрунтовано законність підстав вжиття зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо адвоката, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слід повернути прокурору, встановивши строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.170-172, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Копію ухвали слідчого судді вручити прокурору.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1