Справа № 502/607/25
УХВАЛА

25 березня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання

Начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4

погоджене з прокурором

Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_5

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

З клопотання дізнавача, відповідних пояснень в судовому засіданні та досліджених слідчим суддею додатків до клопотання вбачається, що 22.03.2025 р. до ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з лінії 102 про те, що співробітниками СРПП ВП № 1 Ізмаїльського РВП на мосту між с. Приозерне та с. Червоний Яр Ізмаїльського району виявлено ОСОБА_6 , який за допомогою забороненого знаряддя лову у виді саморобного сіткоснастевого пристрою «павук-хватка» з озера Китай здійснив незаконний вилов риби у виді судака в кількості 1 одиниці та карася в кількості 39 одиниць.

22.03.2025 р. в ході огляду заборонене знаряддя лову та відповідні живі водні біоресурси були вилучені.

За вказаним фактом 23.03.2025 р. внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та розпочато дізнання.

В подальшому, постановою дізнавача вилучене заборонене знаряддя лову та живі водні біоресурси були визнані у вказаному кримінальному провадженні речовими доказами.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, дізнавач просив слідчого суддю накласти арешт із забороною користування та розпорядження відповідним тимчасово вилученим майном.

Власник (володілець) тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , який був повідомлений належним чином, в судове засідання на розгляд клопотання не прибув та надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Враховуючи, шо згідно положень ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття належним чином повідомленого власника майна не є перешкодою для розгляду клопотання, слідчим суддею проведений розгляд клопотання у його відсутність.

Заслухавши пояснення дізнавача, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, тимчасово вилучене в ході відповідного кримінального провадження майно, стосовно якого подано клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як докази у кримінальному провадженні, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період проведення дізнання залишалось у незміненому стані з метою забезпечення збереження речових доказів, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 22.03.2025 р. під час проведення огляду у кримінальному провадженні, внесеному 23.03.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, майно:

- саморобний сіткоснастевий пристрій (павук-хватка) розміром 1,45 м ? 1,45 м із кроком вічка сіткового полотна 18 мм;

- живі водні біоресурси 1 одиницю судака та 39 одиниць карася.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному дізнавачем місці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1