ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0001298 від 22.11.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очеретівки Роздельнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, нікого на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018, близько 11 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на кладовищі по вул. Польовій в смт. Борова Фастівського району, Київській області, порушуючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, шляхом демонтажу, незаконно заволодів хвіртками від чотирьох огорож розмірами 85см х 60 см, 90 см х 50 см, 60 см х 60 см, 110 см х 60 см, встановлених на могилах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими з могил предметами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим в інкримінованому діянні, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчиненого правопорушення, повідомив, що дійсно 21.11.2018 близько 11 год. перебуваючи на кладовищі по вул. Польовій в селищі Борова Фастівського району Київській області, демонтував хвіртки від чотирьох огорож, які були встановлені на могилах, в подальшому викрадені предмети відвіз до знайомої ОСОБА_13 , яка приймає металобрухт і здав їх за що отримав грошові кошти в розмірі 50 чи 80 грн., які витратив на продукти харчування. Пояснив, що проживає один, заробітку не має, потребував продуктів харчування, що і стало приводом до вчинення злочину.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого зміненого обвинувачення та обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні витягом з ЄРДР №0001298 від 22.11.2018, заявою від ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події від 22.11.2018 з ілюстративною таблицею, заявою ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події від 22.11.2018 за адресою АДРЕСА_3 з ілюстративною таблицею, постановою про визнання речовими доказами від 22.11.2018, розпискою ОСОБА_15 .

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 297 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані ч. 3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно з документами, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою пенсійного віку, неодружений, на утриманні нікого немає, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України. В той же час, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, а також те, що він має складні побутові умови, вчинення ним цього злочину було обумовлено потребою в задоволенні первинних життєвих потреб людини харчування, відсутності розміру завданої шкоди, суд, в даному випадку, вважає обґрунтованим застосування положень ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_4 кримінального покарання.

Крім того, враховуючи особистість обвинуваченогоОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість для звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановлення йому іспитового строку.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та із застосуванням положень ст. 69 КК призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 12.12.2024.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

?Чотири фрагменти хвіртки з чорного металу від огорож з кладовища, які передано для відповідального зберігання ОСОБА_15 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1