Справа № 175/3028/24
Провадження № 1-кп/175/154/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року селище Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.01.2024 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_4 перебував на сходовому майданчику п`ятого поверху першого під`їзду в будинку АДРЕСА_3 та звернув увагу на відчинені двері цієї квартири, та в цей час у нього виник злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи.

Того ж дня, о 14:00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , що є житлом ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного отримання доступу до житла за вищевказаною адресою, без відповідного дозволу власника чи інших законних підстав, у порушення ст. 30 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, скориставшись тим, що двері у квартирі АДРЕСА_4 були відкриті, потрапив до житла ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що перебуваючи на сходовій площадці побачив відкриті двері в квартирі АДРЕСА_4 та без дозволу власника зайшов до неї. В квартирі на той час нікого не було. В кімнаті на ліжку побачив мобільний телефон, який він забрав та пішов з квартири. Розуміє протиправність своїх дій щодо проникнення до квартири без дозволу власника, в скоєному щиро кається, зробив відповідні висновки.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України без його участі та призначити покарання на розсуд суду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який судимості не має, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під динамічним наглядом в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» з 10.03.2017 з ДЗ: вживання наркотичних речовин з шкідливими наслідками.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.162 КК України в межах санкції частині статті у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання повністю відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання з урахуванням особи обвинуваченого, буде достатнім для його виправлення і сприятиме попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, заходи забезпечення кримінального провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1514,56 грн..

Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі» Redmi 6A Black ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та коробку від нього, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому, як власнику майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1