В И Р О К

іменем України

03 березня 2025 року м. Снігурівка

справа № 485/219/25

провадження №1-кп/485/76/25

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у м. Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000018, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, утриманців немаючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, такого, що немає судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

представник уповноваженого органу з питань пробації у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином; відповідно до ч. 3 ст.327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Згідно із Постановою Верховної Ради України № 2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян без відповідного на те дозволу. Відповідно до Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

У порушення зазначених вимог законодавства, у період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , не маючи спеціального дозволу, незаконно придбав та зберігав вибухову речовину за таких обставин.

Після деокупації населених пунктів Тамаринського старостинського округу Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, в кінці листопада 2023 року, в денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебував у лісосмузі, яка розташована на відстані 2,6 км в південно-західному напрямку від с. Тамарине Тамаринського старостинського округу Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де збирав сухі дрова для опалення будинку. Пересуваючись у вказаному місці у пошуках дров, ОСОБА_3 під мостом залізничної колії, яка знаходиться поруч із зазначеною лісосмугою, на колишніх позиціях військових збройних сил рф (геолокаційні дані: 46.986816,32.989227), знайшов дерев`яні ящики, в одному із яких виявив вибухову речовину двохосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох та у нього виник умисел на його незаконне придбання та зберігання.

Невідкладно реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, у період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про відсутність у нього спеціального дозволу, руками підняв ящик в якому знаходився виявлений ним двохосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох у кількості не менше 1293,53 грами, та привласнив його, таким чином незаконно придбавши вибухову речовину. Відразу після цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на незаконне придбання та зберігання вибухової речовини, ОСОБА_3 переніс привласнений двохосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох за місцем свого фактичного проживання - на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав до 15.01.2025 на території господарського двору.

15 січня 2025 року в період часу з 15 год. 30 хв. до 17 год. 28 хв. під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , на території господарського двору у дерев`яному ящику було виявлено та вилучено 1293,53 грам двохосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху, який є вибуховою речовиною.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

«Стаття 263. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами

1. Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому та детально розповів про обставини кримінального правопорушення, пояснивши, що після деокупації населених пунктів Снігурівської ОТГ, точної дати та часу не пам`ятає коли, перебуваючи у лісосмузі, яка розташована недалеко від с.Тамарине Тамаринського старостинського округу Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, збираючи дрова для опалення будинку знайшов дерев`яні ящики, які мали позначки про наявність вибухових речовин. Ящики переніс до себе додому, а саме до будинку АДРЕСА_2 . В одному з ящиків знаходився порох. Порох використовував для власних потреб - розпалювання печі. Порох зберігав у ящику. 15.01.2025 на території господарського двору, порох було вилучено працівниками поліції під час обшуку.

Окрім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Даними протоколу обшуку від 15.01.2025 та додатками до нього, відповідно до якого, 15.01.2025 в період часу з 15:30 до 17:28 за адресою: АДРЕСА_2 було проведено обшук за ухвалою слідчого судді. Так, в ході обшуку було виявлено в дерев`яному зеленому ящику предмет трубчатоподібної форми коричневого кольору в середньому за розміром: діаметр - 2 мм та довжиною -29 см, що ззовні схожий на трубчатий артилерійський порох. Відібрані зразки з предмету поміщені у полімерний спец-пакет №PSP1097617. Зазначений предмет було вилучено.

Висновком експерта №СЕ-19/115-25/978-ФХВР від 22.01.2025, відповідно до якого наданий на експертизу зразок речовини у полімерному спец-пакеті №PSP1097617, є вибуховою речовиною двохосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом.

Даними протоколу огляду речей від 20.01.2025 та додатками до нього, відповідно до якого, 20.01.2025 в період часу з 13:30 до 14:10 у приміщенні службового кабінету ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, було проведено огляд речей. Так, в ході огляду речей встановлена дійсна вага вилученого пороху.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.01.2025 та додатками до нього, відповідно до якого, 29.01.2025 в період часу з 11:33 до 12:50 за адресою: с.Тамарине Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області було проведено слідчий експеримент. Так, в ході слідчого експерименту ОСОБА_3 показав як у лісосмузі знайшов ящики з порохом.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За змістом ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти громадської безпеки.

ОСОБА_3 є раніше не судимим.

Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 не належить до осіб з інвалідністю.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість клієнта, його спосіб життя, високий ризик небезпеки для суспільства, а також високий рівень вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, а також запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю без ізоляції від суспільства.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності та має посередню характеристику за місцем проживання, з урахуванням досудової доповіді, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі та зі звільненням його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК, як обов`язкових, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК.

Керуючись ст.124, 369 - 371, 373 375, ч.15 ст.615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 03 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в сумі 1591,80 (тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня вісімдесят копійок) гривень.

Речовий доказ -двохосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою 1293,53 грами, який знаходиться у спеціальному пакеті HYQ0156236, який переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області - конфіскувати в дохід держави та передати на потреби Збройних Сил України.

Речовий доказ - спец пакет № PSP1097617 залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1