Справа 359/1859/25
Провадження 1-кс/359/443/2025

УХВАЛА

18.02.2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,., слідчої ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчої СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001911 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 201-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 за погодженням процесуального керівника звернулсь до суду з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборонивши відчуження та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаної квартири.

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001911 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Також у поданому клопотанні слідча зазначила, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи головою благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Мавка» (), в період дії воєнного стану, введеного на території України, маючи єдиний умисел, направлений на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги у виді транспортних засобів, діючи умисно, з метою отримання прибутку для себе, за попередньою змовою групою осіб вчинила незаконне використання гуманітарної допомоги за таких обставин.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та востаннє продовжено до 05 год. 30 хв. 09.05.2025.

Згідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про гуманітарну допомогу», не відносяться до гуманітарної допомоги підакцизні товари, крім: транспортних засобів, що надходять у період проведення антитерористичної операції, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для отримання і використання Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною спеціальною службою транспорту, Національною поліцією України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною міграційною службою України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, іншими державними органами, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, а також для використання військовослужбовцями з метою забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. У такому випадку державні органи, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, мають статус отримувача гуманітарної допомоги, а з моменту використання таких транспортних засобів - статус набувача гуманітарної допомоги.

Пунктом 6 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передбачено, що набувачі гуманітарної допомоги - фізичні та юридичні особи, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається. Набувачі гуманітарної допомоги із статусом юридичної особи визначаються відповідно до підпунктів "а", "б", "в", "г", "ґ", "д", "е", "є" пункту 5 цієї статті.

Так, згідно до підпункту «ґ» пункту 5 статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» отримувачі гуманітарної допомоги - юридичні особи, а також акредитовані представництва іноземних держав, міжнародних та іноземних гуманітарних організацій в Україні (без створення юридичної особи), визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку отримувачами гуманітарної допомоги є благодійні організації, утворені у порядку, визначеному Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійна організація - юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу», отримувачі гуманітарної допомоги мають право здійснювати розподіл або перерозподіл гуманітарної допомоги між набувачами гуманітарної допомоги з дотриманням її цільового призначення без додаткового погодження з донором. Набувачі гуманітарної допомоги - юридичні особи, визначені підпунктами "а", "б", "в", "г", "ґ", "д", "е", "є" пункту 5 статті 1 цього Закону, мають право здійснювати передачу одержаної від отримувача гуманітарної допомоги іншим набувачам за погодженням з отримувачем такої допомоги, наданим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з дотриманням її цільового призначення.

При цьому, нормами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» передбачено, що метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій.

Згідно п.п. 1.1. Статуту БО МБФ «Мавка» недержавна неприбуткова організація, що не передбачає одержання прибутку від своєї діяльності, яка створена та діє для реалізації мети та завдань, передбачених цим статутом.

Згідно п.п. 1.7. Статуту засновником БО МБФ «Мавка» є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія/номер: НОМЕР_1 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві від 11.12.2001.

Згідно п.п. 1.9. Статуту БО МБФ «Мавка» є некомерційною неприбутковою організацією та не має на меті отримання прибутку від своєї діяльності.

Згідно п.п. 2.1. Статуту основною метою БО МБФ «Мавка» є сприяння та надання допомоги тим, хто цього потребує: фізичним особам, територіальним громадам, неприбутковим організаціям, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним ( спеціальним ) органам цивільного захисту, добровольчим формуванням територіальних громад, іншим особам, які забезпечують національну безпеку і оборону, відсіч і стримування збройної агресії іноземної держави, а також особам, які постраждали чи можуть постраждати від такої збройної агресії, та інше.

Згідно п.п. 2.2. Статуту цілями благодійної діяльності БО МБФ «Мавка» є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів (набувачів благодійної допомоги) у сферах благодійної діяльності, визначених Статутом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах.

Згідно п.п. 2.5. Статуту основними завданнями БО МБФ «Мавка» серед іншого є: допомога та підтримка людей з особливими потребами, розвиток волонтерства в Україні та за її межами, отримання та надання гуманітарної допомоги, організація та сприяння у проведенні збирання коштів, а також надання благодійної і гуманітарної допомоги громадянам, які потребують такої допомоги (внутрішньо переміщені особи, особи з інвалідністю, та іншим особам, що перебувають в складних життєвих обставинах).

Згідно п.п. 2.6. Статуту БО МБФ «Мавка» не має на меті розподіл доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів органів управління, інших пов`язаних ними осіб (крім оплати їх праці та нарахування єдиного соціального внеску).

Більш того, згідно п.п. 9.5. Статуту БО МБФ «Мавка», забороняється розподіл отриманих доходів (прибутків), або їх частин серед засновників (учасників у розумінні цивільного кодексу України), членів організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб.

Згідно п.п. 9.8. Статуту, доходи або майно фонду не підлягають розподілу між її засновниками або учасниками, посадовими особами та не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого засновника або учасника Організації, й посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Мавка» () зареєстровано 13.05.2022, як неприбуткова організація, а отже у силу положень Закону України «Про гуманітарну допомогу» та Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» є отримувачем гуманітарної допомоги.

Єдиний засновник БО МБФ «Мавка» є ОСОБА_5 є керівником вказаної юридичної особи з наступних підстав.

Згідно положень п. 5.5.1 Статуту, Президент Фонду є виконавчим органом управління та вищою посадовою особою (керівником) Фонду, що безпосередньо підпорядкована Зборам.

Президент здійснює поточне керівництво діяльністю Фонду діє від імені Фонду у порядку та межах повноважень, встановлених законодавством та Статутом Фонду. Президент забезпечує реалізацію статутних мети та завдань Фонду, а також рішень Зборів відповідає за ефективність роботи Фонду (п. 5.5.3 Статуту).

Згідно до п. 5.5.4. до компетенції Президент Фонду серед іншого належить: представляти Фонд та діяти від його імені без доручення як в Україні, так і за її межами у стосунках з юридичними та фізичними особами, органами державної влади та місцевого самоврядування; відкривати та закривати рахунки Фонду в установах банків і оперувати такими рахунками; укладати від імені Фонду цивільно-правові договори, угоди, контракти та інші правочини; має право підпису фінансових документів Фонду, кошторисів доходів і видатків, звітів, листів та інших ділових документів, претензій, позовних заяв та інших документів до суду та інших державних установ та органів; ведення листування; організація обліку діяльності Фонду, бухгалтерського обліку, статистичної звітності у порядку, встановленому законодавством України; розпоряджатися коштами та майном Фонду в межах затвердженого річного кошторису Фонду; готувати та подавати на затвердження річний кошторис Фонду, звіт про його виконання, а також звіти про діяльність Фонду, забезпечувати виконання затверджених кошторисів Фонду; визначення пріоритетних напрямів використання фінансових коштів та майна Фонду для надання благодійної допомоги Фондом відповідно до затверджених Загальними зборами Фонду благодійних програм; прийняття рішення про надання благодійної допомоги; ведення Реєстру учасників Фонду; прийняття заяв від фізичних осіб, що бажають бути учасниками Фонду; організація збору благодійних пожертвувань та внесків від фізичних та юридичних осіб, іноземних держав та міжнародних організацій; проведення аналізу наданих заявниками документів з будь-яких питань.

Встановлено, що у БО «МБФ «Мавка» ОСОБА_5 фактично виконувала функції Президента благодійної організації, оскільки, відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України, п.п. 5.5 Статуту БО «МБФ «Мавка» з 13.05.2022 постійно здійснювала повноваження, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у вказаній юридичній особі.

Так, будучи єдиним засновником та фактично виконуючи функції Президента БО «МБФ «Мавка», ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою отримання систематичного прибутку від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, діючи у порушення вимог ч. 4 ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» та ч. 1 ст. 11 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», розробила злочинний план, згідно якого підшукані нею за кордоном автомобілі будуть завозитися на територію України, в якості гуманітарної допомоги, та у подальшому незаконно продаватися за грошові кошти.

На виконання свого злочинного плану керівником БО «МБФ «Мавка» ОСОБА_5 07.09.2023 організовано ввезення на територію України гуманітарної допомоги у виді автомобіля марки «Volkswagen Sharan», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_2 .

У подальшому, не припиняючи своїх злочинних дій, діючи в умовах воєнного стану, у невстановлений точно досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.09.2023, ОСОБА_5 , будучи службовою особою БО МБФ «Мавка», з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку від продажу автомобіля марки «Volkswagen Sharan», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_2 , запропонувала його придбання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за 3 200 доларів США.

21.09.2023, ОСОБА_5 , будучи службовою особою БО МБФ «Мавка», в умовах воєнного стану, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості (земельній ділянці) з кадастровим номером :02:004:0083 поблизу Юркового озера за м. Бориспіль Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання прибутку за рахунок продажу вищевказаного транспортного засобу, ввезеного на територію України за декларативним принципом, здійснила його продаж ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за грошові кошти у сумі 3 200 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ становить 117 019,52 гривень, ринковою вартістю 170 680,80 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, спрямованого на незаконне збагачення від незаконного використання благодійної допомоги керівником БО «МБФ «Мавка» ОСОБА_5 організовано ввезення на територію України гуманітарної допомоги у виді:

-10.03.2024 автомобіль марки «Ssang Yong Actyon Sports», 2008 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_3 ;

-19.05.2024 автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_4 ;

-10.07.2024 автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2000 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_5 ;

-31.08.2024 автомобіль марки «Chrysler Grand Voyager», 2005 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_6 .

У подальшому, в умовах воєнного стану, у період з 10.03.2024 по 04.02.2025, ОСОБА_5 , будучи службовою особою БО МБФ «Мавка», з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку від продажу автомобілів: « Ssang Yong Actyon Sports», 2008 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_3 ; «Citroen Berlingo», 2003 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_4 ; «Volkswagen Transporter», 2000 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_5 ; «Chrysler Grand Voyager», 2005 року виготовлення, VIN-код: НОМЕР_6 , запропонувала їх придбати ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі, яку буде узгоджено пізніше.

13.02.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи о 15 годині на відкритій ділянці місцевості (земельній ділянці) з кадастровим номером :02:004:0083 поблизу Юркового озера за м. Бориспіль Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання прибутку за рахунок продажу вищевказаних транспортних засобів, домовилась із ОСОБА_8 про остаточну ціну продажу 4 вищевказаних автомобілів за 19 400 доларів США, (в перерахунку на гривні за курсом НБУ становить 810 778,38 гривень).

Одночасно з цим, у невстановлений точно досудовим розслідуванням час, на території Бориспільського району Київської області, ОСОБА_5 вступила у попередню злочинну змову із своїм знайомим ОСОБА_9 . Під час зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , остання повідомила йому, що має намір отримати незаконний прибуток від продажу 4 автомобілів ввезених на територію України, як гуманітарної допомоги, для чого попросила сприяння ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення у вигляді отримання грошових коштів від незаконного продажу гуманітарної допомоги. Отримавши таку пропозицію від ОСОБА_5 , ОСОБА_9 погодився як пособник сприяти ОСОБА_5 в отриманні незаконного прибутку від продажу гуманітарної допомоги.

У подальшому, 13.02.2025 о 20 годині, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 прибув за адресою: м. Київ, пр-т Лісовий, 22, де зустрівся з ОСОБА_8 . У вказаному місці ОСОБА_8 за 4 автомобілі, ввезених на територію України, як гуманітарна допомога, передав ОСОБА_9 з метою подальшої передачі ОСОБА_5 грошові кошти у загальній сумі 19 400 доларів США, які в перерахунку за офіційним курсом НБУ становлять 810 778,38 гривень.

Таким чином, у період з 21.09.2023 по 13.02.2025, ОСОБА_5 вчиняючи продовжуване кримінальне правопорушення у виді незаконного використання гуманітарної допомоги отримала незаконний прибуток у загальній сумі 981 459, 18 гривень, що відповідно до пункту 2 примітки до статті 201-2 КК у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто становить значний розмір.

14.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слідчий вказує, що санкцією ч. 3 ст. 201-2 КК України передбаченого покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 201-2 КК України, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, що зазначено вище, у зв`язку із чим, слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Прокурор та слідча у судовому засіданні клопотання підтримали на наполягали на його задоволенні.

Підозрювана з метою забезпечення арешту майна у судове засідання не викликалась.

Заслухавши прокурора, слідчого, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001911 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 201-2 КК України

14.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами 5, 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

З клопотання слідчого встановлено, що арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 обґрунтовується необхідністю забезпечення можливого покарання за ч. 3 ст. 201-2 КК України у виді конфіскації майна.

Згідно довідки № 062/14-640 від 17.01.2025 виданої КП Київської МР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована на ОСОБА_5 .

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, і санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, слідчий суддя, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду можливого покарання, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, яке на праві власності належить ОСОБА_5 з метою недопущення його відчуження та розпорядження третім особам.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином, чинним КПК України при розгляді слідчим суддею клопотання про арешт майна не передбачено постановлення рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Отже клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 131132, 170173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши відчуження та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні вимог клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 20.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1