Справа № 202/3856/21
Провадження № 1-в/191/185/25
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, (сума завданої майнової шкоди становила 258 грн. 25 коп., 236 грн. 25 коп.) та призначено покарання у виді3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вчиненим кримінальним правопорушенням по даному вироку, а саме: 11.09.2020 року було завдано майнову шкоду на суму 258 грн. 25 коп., 15.10.2020 року було завдано майнову шкоду на суму 236 грн. 25 коп., яка не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час їх вчинення (менше 2102 грн. у 2020 році).

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2020 року за ч.2 ст.185, ст.75, 76 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі. Строк покарання обвинуваченому обчислювати з моменту затримання, в порядку виконання вироку.

Згідно рапорту про затримання особи ОСОБА_4 на виконання вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 року, 22.04.2021 року був затриманий.

Початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - 22.04.2022 року, а кінець строку відбування покарання - 22.05.2025 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2102 у 2020 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_4 діянь, відповідно до положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за вирокомАмур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2020 року.

Враховуючи те, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке не підпадає під дію положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, то ОСОБА_4 на даний час фактично відбув покарання за вказане кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2020 року покарання за ч.2 ст.185 КК України, у виді3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з Державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)".

Копію ухвали направити до Державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)", для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1