Справа № 404/2349/23
Номер провадження 1-кп/404/147/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Кропивницький, Україна

Кіровський районний суд м. Кіровограда засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадженнярозглянувшикримінальніпровадження № 0000333 від 17.03.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, працюючого в ТОВ «Горизонт» на посаді агронома, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.11.2020 року Кіровоградським районним судуом Кіровоградської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, з встановленням обов`язків передбачених ст..76 КК України,

обвинуваченогоу вчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Стороникримінальногопровадження, якіприймали участь на стадіїсудовогопровадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_5

з боку захисту: ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулюванняобвинувачення, визнаного судом доведеним.

11.03.2023 р. близько 14:30 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухались на власному транспортному засобі «ChevroletLacetti»,д.н.з. НОМЕР_1 , до свогомісцямешкання, щорозташоване за адресою: м. Кропивницький, вул. Юрія Краснокутського, будинок № 59 та ОСОБА_11 побачила автомобіль «ChevroletCruze», д.н.з. д.н.з НОМЕР_2 , який рухався по проїжджій частині навпроти їх будинку, під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з котрим у неї напередодні 10.03.2023 року поряд з відділенням «Нової пошти» № 6 за адресою: м. Кропивницький, вул. Короленка 32А, виник словесний конфлікт через паркування автомобілів та повідомила про це ОСОБА_3 .

В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, діючи умисно та протиправно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 різко зупинив автомобіль, котрим кермував, попереду автомобіля ОСОБА_8 , чим блокував рух останнього, надалі підійшов до автомобіля потерпілого зі сторони водія, після чого через відкрите вікно автомобіля наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя, а саме лівої виличної ділянки ОСОБА_8 . Для припинення конфлікту ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс один удар нижньою третиною правого передпліччя в область лівого плеча потерпілого.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синців у лівій виличній ділянці та на лівому плечі, які відповідно до висновку експерта № 276 від 17.03.2023 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Докази на підтвердженнявстановлених судом обставин.

ОСОБА_12 свою вину в інкримінованомуйомукримінальному проступкуфактично визнавта пояснив суду, що 9 березня 2023 року в відділенні Нова пошта, що знаходиться в районі Новомиколаївки в місті Кропивницькому, стався словесний інцидент між його дружиною - ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , з приводу паркування транспортних засобів на стоянці відділення. Інцидент був вичерпаний шляхом урегулювання спірних питань. Під час урегулювання спірного питання ОСОБА_11 в свою адресу від ОСОБА_8 отримала образливі висловлювання. Про вказану подію ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_3

11 березня 2023 року о 14 год.00 хв. він разом з дружиною та неповнолітнім сином рухались на власному автомобілі по вул.. Юрія Краснокуцького в м.Кропивницькому, під час руху він побачив автомобіль білого кольору Шевролет Круз яким керував ОСОБА_8 , і якого впізнала дружина, яка вказала, що це саме той чоловік з яким на передодні стався інцидент. Вийшовши з свого автомобіля і підійшовши до авто потерпілого, запропонував ОСОБА_8 вийти з авто, однак почув в свою адресу нецензурну словесну лайку, як в свою адресу так і в адресу дружини. Висловлення потерпілого сильно його обурило і через відкрите вікно автомобіля розкритою долонею вдарив в обличчя ОСОБА_8 більше тілесних ушкоджень не наносив. Вважає, що саме ОСОБА_8 своїми діями спровокував його до спричинення йому тілесний ушкоджень. Після чого ОСОБА_8 спричинив ДТП, за участю автомобіля «ChevroletLacetti»,д.н.з. НОМЕР_1 автомобілем «ChevroletCruze», д.н.з. д.н.з НОМЕР_2 . На місце ДТП викликано працівників поліції. Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 не визнає т.я. ДТП спричинена самим ОСОБА_8 .

Незважаючи на фактичне визнання вини ОСОБА_13 у вчиненнізлочин, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина в скоєнніінкримінованогойомузлочиніповністю доведена і підтверджуєтьсязібраними по кримінальномупровадженню, в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідженими в ході судового слідства, зокрема:

Будучи допитаним з дотриманням правил, передбаченихчастиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятоюстатті 352 та статтею 353 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальнувідповідальність за завідомонеправдивіпоказання, ОСОБА_14 пояснив суду, що11.03.2023 р. близько 14:30 години, він разом з дружиною ОСОБА_15 рухались на власному транспортному засобі «ChevroletCruze», д.н.з. д.н.з НОМЕР_2 в м. Кропивницькому по вул. Юрія Краснокутського біля будинку №59. В цей час перед ними різко зупинився автомобіль «ChevroletLacetti»,д.н.з. НОМЕР_3 керуванням ОСОБА_3 чим блокував рух, ОСОБА_3 підійшов до його автомобіля зі сторони водія, після чого через відкрите вікно автомобіля наніс два удари кулаком правої руки в область його обличчя, а саме лівої виличної ділянки. З метою не залишення місця пригоди, ОСОБА_3 , вирішив створити ДТП, при цьому вдарив своїм автомобілем, передньою частиною, задню частину автомобіля ОСОБА_3 . Для припинення конфлікту він вийшов з автомобіля, а ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс один удар нижньою третиною правого передпліччя в область лівого плеча. Заявлений позов підтримує в повному обсязі.

Вказаніпоказанняобвинуваченого та потерпілого суд визнаєналежнимиоскільки, вони прямо і непрямо підтверджуютьіснування/відсутністьобставин, щопідлягаютьдоказуванню у даномукримінальномупровадженні, та іншихобставин, якімаютьзначення для кримінальногопровадження, а такождостовірність і недостовірність, можливість та неможливістьвикористанняіншихдоказів та допустимими, враховуючи, щоостанніотримані у порядку встановленому КПК України.

Тим самим, звертаєувагу на те, що ними у повнійміріпідтверджуютьсяобставини, якіпідлягаютьдоказуваннюзгідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, як-то час, місце та спосібвчинення.

показами допитаного у судовому ОСОБА_16 яканадала суду, аналогічні пояснення поясненням потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_15

показами допитаного у судовому ОСОБА_17 , яка надала аналогічні пояснення поясненням обвинуваченого ОСОБА_3

показами допитаного у судовому ОСОБА_18 , який пояснив суду,що 11.03.2022 року, на прохання ОСОБА_8 прибув на вул. Юрія Краснокутського, №59 м. Кропивницький. Зі слів ОСОБА_8 стало відомо, що невідомий чоловік зупинив його автомобіль та безпричинно напніс йому кулаками рук два удари в обличчя і один удар в область правої руки. Крім того ОСОБА_8 повідомив, що напереджодні, 10.03.2023 року у нього стався словесний конфлікт в відділення Нова Пошта в м.Кропивницький вул.. Короленка, 32 з жінкою , яка була присутня на місці події, з приводу паркування автомобілів.

показами допитаного у судовому ОСОБА_19 яка пояснила суду, що11.03.2022 року прибула на вул. Юрія Краснокутськогодо будинку №59 м. Кропивницький. Тобто на місце ДТП побачила наслідки ОСОБА_20 та ОСОБА_8 ,побачили тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_8 з лівої сторони, на місці події знаходились транспортнізасобі «ChevroletCruze», д.н.з. д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , та автомобіль «ChevroletLacetti»,д.н.з. НОМЕР_3 керуванням ОСОБА_3 . Учасники конфлікту повідомили обставини інциденту.

Аналогічні покази показам свідка ОСОБА_21 надав свідок ОСОБА_22 .

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобтоспеціальностворених з метою збереженняінформаціїматеріальнихоб`єктів, якімістятьзафіксовані за допомогоюписьмовихзнаків, зображеннятощовідомостей, судовимслідствомбуловстановленонаступне.

Витягом ЄРДР№ 0000333 від 17.03.2023 року згідно якого 16.03.2023 року до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_8 про те що 11.03.2023 року о 14.30 в м. Кропивницькому на перехресті вулиць Краснокуцького та Варшавська невідома особа нанесла тілесні ушкодження у вигляді забою та гематом м`яких тканин в ділянці верхньої щелепи. (Т.1 а.п. 1)

Заява ОСОБА_8 від 16.03.2023 року, про притягнення невідомої особи до відповідальності яка 11.03.2023 року о 14.30 в м. Кропивницькому на вулиці Краснокуцького, 59 нанесла тілесні ушкодження у вигляді забою та гематом м`яких тканин в ділянці верхньої щелепи зліва, та на руці вище ліктя. (Т.1 а.п. 9)

Протоколом огляду місця події від 27.03.2023 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого в м.Кропивницькому по вул.. Краснокуцького, 59 ОСОБА_3 підійшов до автомобіля ОСОБА_8 наніс йому 2 удари кулаком правої руки в область голови зліва. (Т.1 а.п. 10-11)

При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновківекспертів, тобтодокладнихописівпроведенихекспертомдосліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановленонаступне.

Висновком експерта № 276 від 17.03.2023 згідно якого у ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій виличній ділянці та на лівому плечі, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. ( Т. 1 а.п. 13).

Протоколом проведення слідчого експерименті від 20.03.2023 року проведеного з потерпілим ОСОБА_8 згідно якого повідомив та відтворив обставини і події які відбулися 11.03.2023 року о 14.30 в м. Кропивницькому на перехресті вулиць Краснокуцького та Варшавська коли невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження. (Т.1 а.п. 23-27)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2023 року в ході якого ОСОБА_8 впізнає особу яка 11.03.2023 року в м. Кропивницькому на вулиці Краснокуцького, 59 нанесла йому тілесні ушкодження. (Т.1 а.п. 28-30)

Протоколом проведення слідчого експерименті від 20.03.2023 року проведеного з свідком ОСОБА_15 згідно якого повідомила та відтворила обставини і події які відбулися 11.03.2023 року о 14.30 в м. Кропивницькому на перехресті вулиць Краснокуцького та Варшавська коли невідома особа нанесла ОСОБА_8 тілесні ушкодження. (Т.1 а.п. 34-37)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2023 року в ході якого ОСОБА_15 впізнає особу яка 11.03.2023 року в м. Кропивницькому на вулиці Краснокуцького, 59 нанесла ОСОБА_8 тілесні ушкодження. (Т.1 а.п. 38-40)

Висновком експерта №292/ 276 від 22.03.2023 згідно якого у ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій виличній ділянці,лівого плеча. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворень, на яких вказує потерпілий ОСОБА_8 в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.03.2023 року за його участю.

Механізм утворень тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворень, на яких вказує свідок ОСОБА_15 в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.03.2023 року за його участю, про механізм утворень синців в ділянці лівого плеча свідок не вказує. (Т.1 а.п. 42-43)

Суд наголошує на тому, що будь-якихіншихдоказіввході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, якібуливільними у використаннісвоїх прав у межах та у спосібпередбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючивищезазначене, суд за своїмвнутрішнімпереконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженомудослідженнівсіхобставинкримінальногопровадження, керуючись законом, оцінюючикожнийдоказ, щонаявний у провадженні, з точки зоруналежності, допустимості а сукупністьзібранихдоказів - з точки зорудостатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повнудоведеність вини обвинуваченого у вчиненнікримінальногоправопорушення (злочин), передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, за вищевстановленихобставин.

При цьомупідстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межівисунутогообвинувачення, чийогозміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розглядуобставин, які б перешкоджалиухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і їїосновоположних свобод не встановлено.

В ході розгляду кримінального провадження ОСОБА_8 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23 752 грн. 55 коп., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. за проведення незалежної оцінки вартості транспортного засобу в розмірі 4 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. разом 127 752 грн. 55 коп. обргунтувавши свої вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявлені вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. визнав в повному обсязі, в решті заявлених позовних вимог не визнав в зв`язку з необргунтованістю цивільного позову.

Вирішуючи даний цивільний позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1166. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що в даному випадку, пошкодження автомобіля потерпілого відбулося з власної ініціативи, власним рішенням ОСОБА_8 . Відповідно до вимог ст.. 22 ЦК України та приписів ст..1166 ЦК України реальні збитки, які завдані майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак існують можливі випадки передбаченні положенням ст.. 1169 ЦК України, а саме відшкодування шкоди, завданої особою у разі здійснення нею права на самозахист. Шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується. Якщо у разі здійснення особою права на самозахист вона завдала шкоди іншій особі, ця шкода має бути відшкодована особою, яка її завдала. Якщо такої шкоди завдано способами самозахисту, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, вона відшкодовується особою, яка вчинила протиправну дію.

В даному випадку дії спрямовані на самозахист з боку потерпілого не було. Про це було повідомлено ОСОБА_8 як в ході досудового та і в ході судового слідства. Рішення про умисне пошкодження транспортних засобів прийняте з інших мотивів і абсолютно не виправдано в ситуації яка мала місце.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23 752 грн. 55 коп. та за проведення незалежної оцінки вартості транспортного засобу в розмірі 4 000 грн. задоволенню не підлягають і в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу ОСОБА_3 не оспорюється то зазначена вимога підлягає задоволенню в повному об`ємі, а тому з ОСОБА_3 стягується 5 000 грн. на користь ОСОБА_8 в рахунок витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відшкодування моральної шкоди проводиться відповідно до правил ст. 1167 ЦК України, а саме моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення.

Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», №12868/05, рішення від 10.12.2009; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004). Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує положення частини 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснення, які містяться у пункті 9 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», характер неправомірних дій ОСОБА_3 та те, що потерпілий, крім фізичного болю, зазнав також і психологічного стресу, він змушений змінювати звичайний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для відновлення стану здоров`я, взаємовідносин у побуті, колективі та захисту своїх прав, звертатися за консультативною допомогою до фахівців.

Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, не повинен призводити до її збагачення та не може бути засобом покарання винної особи, у зв`язку з чим визначений у позові розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. суд вважає завищеним.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, в тому числі і матеріальне становище обвинуваченого, суд приходить до висновку, що моральна шкода, заподіяна потерпілому, підлягає відшкодуванню у сумі 20000,00 грн. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з понесеними ОСОБА_8 моральними стражданнями та відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

При ОСОБА_23 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК Українивраховуєступіньтяжкостівчиненогозлочину, особу винного, обставини, щопом`якшують та обтяжуютьпокарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок проти здоровя особи, віднесеного до категорії нетяжких.

Як особа ОСОБА_3 за місцемпроживанняхарактеризується позитивно, осудний, на обліку в лікарнях не перебуває, раніше судимого 26.11.2020 року Кіровоградським районним судуом Кіровоградської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, з встановленням обов`язків передбачених ст..76 КК України.

Обставинами, якіпом`якшуютьпокаранняобвинуваченого, суд визнає те, щовінрозкаявся, активно сприяврозкриттюзлочину та не заперечував обставини у вчиненнікримінальнихправопорушень.

Обставини, якіобтяжуютьпокаранняобвинуваченого, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покараннямає на меті не тільки кару, а йвиправленнязасуджених, а такожзапобіганнявчиненнюновихзлочинів як засудженими, так і іншими особами.

При ОСОБА_24 покарання, суд враховуєвимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінальногопокарання» №7 від 24.10.2003 (іззмінами та доповненнями), згідноякихпризначаючипокарання у кожному конкретному випадку, суди маютьдотримуватисьвимогкримінального закону й зобов`язанівраховуватиступіньтяжкостівчиненогозлочину, дані про особу винного та обставини, щопом`якшують і обтяжуютьпокарання. Такепокараннямає бути необхідним і достатнім для виправленнязасудженого та попередженняновихзлочинів.

Дотримуючисьпринципівзаконності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізаціїпокарання, суд, враховуючитяжкістьвчиненогозлочину, характер та ступіньсуспільноїнебезпекивказаногозлочину, спосібйоговчинення, мету та мотив вказаногодіяння, а також те, щообвинуваченийодружений, має на утриманнімалолітнюдитину, раніше судимийа такожобставини, щопом`якшуютьпокарання, якими на думку суду, є визнання вини, каяття та активнесприяннярозкриттюзлочину, відсутністьобтяжуючихобставин, матеріальний стан обвинуваченого, характеризуючідані та приходить до висновку, ОСОБА_25 слідпризначитипокарання, передбаченесанкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

Суд враховуєпозиціюпотерпілого про необхідністьпризначенняпокаранняобвинуваченому в межах закону. Підстави для застосуваннябільш тяжкого покарання, у суду відсутні, зважаючи на особу обвинуваченого та йогоповедінкупід час розглядукримінальногопровадження.

Дане покарання на переконання суду, відповідатимейогометі, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, щовключаєнаявністьрозумного балансу міжохоронюванимиінтересамисуспільства та правами осіб, якіпритягаються до кримінальноївідповідальності через призму того, щовтручаннядержави в приватнежиття особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу міжзагальнимиінтересамисуспільства та потребою захистуосновоположних прав особи - вономає бути законним (несвавільним), пропорційним (не становитинадмірноготягаря для особи).

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України суд не знаходить.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2020 року засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а 11.03.2023 року вчинив нове кримінальне правопорушення, в період дії іспитового терміну.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначені вище обставини характеризують обвинуваченого як небезпечну для суспільства особу, маючу деформацію життєвих принципів, яка не бажає виправлятися, тому виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, на думку суду, є неможливим.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 під час іспитового строку за попереднім вироком суду вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне в порядку ст. 71 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2020 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Судовівитратиукримінальному провадженні відсутні.

Долю речовихдоказівслідвирішитизгідно ст. 100 КПК України.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 160 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71, пп. г п.1 ч.1 ст. 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.11. 2020 року, та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 20 (двадцять) днів позбавлення волі.

До набраннявироком суду законноїсили будь- ОСОБА_26 обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 000 грн.в рахунок відшкодування витрат на правовудопомогу.

В решті позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_3 відмовити.

Речові докази: Оптичний диск до протоколу огляду предмета від 29.03.2023 р. зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційнаскарга на вирок суду, можебути подана протягомтридцятиднів з дня йогопроголошення. Для особи, яка перебуваєпідвартою, строк подачіапеляційноїскаргиобчислюється з моменту врученняїйкопії судового рішення.

Судоверішення суду першоїінстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підставзапереченняобставин, якініким не оспорювалисьпід час судового розгляду і дослідженняякихбуловизнано судом недоцільнимвідповідно до положеньчастинитретьоїстатті 349 КПК України.

Копіявирокунегайнопісляйогопроголошеннявручаєтьсяобвинуваченому та прокурору та не пізнішенаступного дня післяухваленнянадсилаєтьсяучаснику судового провадження, який не бувприсутнім в судовому засіданні.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1