Справа № 635/43/25
Провадження № 1-кп/635/772/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

сторона обвинувачення - прокурор Сімоненко К.Ю.

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001183 від 09 грудня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зміїв Харківської області, громадянина України, який має освіту 11 класів, не одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , постановою Зміївського районного суду Харківської області від 15.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення № 621/3426/23, провадження 3/621/3/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 30.04.2024.

09.12.2024, ОСОБА_1 , будучи належним чином ознайомленим з рішеннями Зміївського районного суду Харківської області від 15.02.2024 по справі № 621/3426/23, провадження 3/621/3/24 та не зважаючи на це, діючи умисно, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, маючи прямий умисел на порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинним умисел, направлений на невиконання постанови суду, яка набрала законної сили 30.04.2024, являючись особою, на яку рішенням суду покладено обов`язок виконання судового рішення та яка мала реальну можливість його виконати, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, усупереч забороні керував транспортним засобом Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору в населеному пункті смт. Безлюдівка, Харківського району, Харківської області, по вулиці Зміївська (блок-пост 31), де був зупинений працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 за пред`явленим обвинуваченням повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щодо обставин його вчинення дав пояснення, як це зазначено у вироку та підтвердив, що дійсно постановою Зміївського районного суду Харківської області від 15.02.2024 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Штраф повністю сплатив. 09.12.2024 йому терміново необхідно було їхати і він за кермо автомобіля та на блок-посту у смт. Безлюдівка, Харківського району, Харківської області його зупинили поліцейські.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_1 , оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_1 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_1 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина та малолітню дочку, раніше не засуджений і не вчиняв кримінальних правопорушень, за місцем проживання до міської ради скарги та інші компрометуючі матеріали, повідомлення про порушення громадського порядку не надходили.

ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, тому враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ: диск білого кольору з написами (гравіруванням) прозорого кольору «DVD-R», «4.7gb/120 min/16х » (не наданий суду) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя О.М. Пілюгіна