справа № 462/3682/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000204 від 11.04.2024 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, тобто діючи незаконно з прямим умислом, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, 10.04.2024 близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Львів вул. Ярослава Мудрого, 1, на сходах біля першого під`їзду, знайшов (придбав) 1(один) полімерний зіп-пакет в якому знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а також на тротуарі за бордюром біля будинку, знайшов (придбав) 4 (чотири) полімерні зіп-пакети, в яких знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору. Зрозумівши, що це психотропна речовина, ОСОБА_4 вирішив незаконно привласнити знайдені полімерні зіп-пакети, всередині яких знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, та незаконно зберігав такі при собі з метою подальшого власного самостійного вживання, без мети збуту, заховавши їх до лівої кишені своїх штанів.

Цього ж дня, близько 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 3, що на вул. Ярослава Мудрого у м. Львові та незаконно зберігаючи при собі вказану психотропну речовину був зупинений працівниками поліції, яким у подальшому добровільно видав із лівої кишені своїх штанів 5 (п`ять) полімерних зіп-пакетів, всередині яких знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору.

У виявленій та вилученій у ОСОБА_4 кристалоподібній речовині білого кольору, яка знаходилась у п`яти полімерних зіп-пакетах, виявлено 4-ММС (4-метилметкатинон), який згідно з постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, якою затверджено «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 3,6196 грама.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу психотропної речовини 4-ММС (4-метилметкатинон) у великому розмірі є маса від 1,5 грам до 15,0 грам.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 виннуватість у скоєному визнав повністю, пояснив, що дійсно 10.04.2024 близько 14 год. 50 хв., перебуваючи за адресою м. Львів вул. Ярослава Мудрого, 1, на сходах біля першого під`їзду, знайшов (придбав) 1(один) полімерний зіп-пакет в якому знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, а також на тротуарі за бордюром біля будинку, знайшов (придбав) 4 (чотири) полімерні зіп-пакети, в яких знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору. Він зрозумів, що це психотропна речовина і вирішив привласнити знайдені полімерні зіп-пакети, які зберігав такі при собі з метою подальшого власного самостійного вживання, без мети збуту, заховавши їх до лівої кишені своїх штанів. Цього ж дня, близько 14 год. 50 хв. він знаходився біля будинку № 3, що на вул. Ярослава Мудрого у м. Львові і був зупинений працівниками поліції, яким у подальшому добровільно видав із лівої кишені своїх штанів 5 (п`ять) полімерних зіп-пакетів.Зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, повністю відповідають обставинам вичиненого ним діяння. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, вчиненим умисно; особу винного, який в силу ст. 89 КК України вважається несудимим (матеріали кримінального провадження, арк. 86), неодружений, не працює, на обліку в психоневрологічному та наркодиспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 88, 90), негативних характеризуючих даних за місцем проживання відносно нього не встановлено (матеріали кримінального провадження, арк. 92).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2271,84 грн. за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-24/8291-НЗПРАП від 22.04.2024.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2271,84 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Oppo Reno lite», модель СРН2205, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час огляду місця події повернути ОСОБА_4 (арк.34); полімерний спеціальний пакет Експертної служби МВС з номером на захисній стрічці "5846834" із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 3,6196, який переданий на зберігання у камеру зберігання РД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області - знищити (арк. 60, 61).

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Oppo Reno lite», модель СРН2205, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час огляду місця, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.04.2024 р. (арк. 38-39).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал вироку знаходиться у справі № 462/3682/24

Суддя ОСОБА_1