ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

05 лютого 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000487 від 04.12.2024 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Понятівка, Роздільнянського району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий в ТОВ «Нова пошта», з середньою освітою, одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , в липні 2024 року, познайомився через мобільний додаток «Телеграм» з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка надавала послуги по виготовленню та продажу посвідчення водія. Після чого, ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотивів підроблення документа, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, під час листування, попередньо узгодивши деталі виготовлення посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» та суму винагороди, ОСОБА_3 надав особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані, а саме фото особистого підпису, фотокартку та фото паспорта громадянина України, виданого на його ім`я для внесення їх до бланку підробленого посвідчення водія, сплативши за послугу із виготовлення посвідчення 5000 гривень, шляхом пересилання грошових коштів на банківську карту невстановленій особі.

В подальшому, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою пристрою зі струменевим способом друку, використовуючи персональні дані, надані ОСОБА_3 , виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В» на ім`я ОСОБА_5 .

Після чого, в липні 2024 року, ОСОБА_3 особисто отримав від особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В», виданим 10.02.2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , який він зберігав при собі.

Крім того, ОСОБА_3 , 03.12.2024 року, приблизно о 21 годині 29 хвилин, керуючи автомобілем Cherry Jaggi, НОМЕР_2 , був зупинений співробітниками патрульної поліції ГУНП в Одеській області на стаціонарному пості «Два стовпи», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22/8, де діючи умисно, з мотивів використання завідомо підробленого документа, використав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В», видане 10.02.2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , пред`явивши його співробітникам поліції.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина ч.3 ст. 358 КК України- підроблення документа за попередньою змовою групою осіб.

Частина ч.4 ст. 358 КК України- використання завідомо підробленого документа.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні провину у скоєнні правопорушень визнав, від надання показів відмовився. Щиро розкаявся;

- на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В», виданим 10.02.2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 накладено арешт (ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2024 року про накладення арешту на майно);

- процесуальні витрати за кримінальним провадження склали 2387 гривень 70 копійок (довідка, висновок експерта №СЕ-19/116-24/25660-ДД від 05.12.2024 року);

- обвинувачений раніше не судимий (вимога від 09.12.2024 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не перебуває (запит).

Інших доказів сторони не надавали. Клопотань щодо визнання доказів недопустимими не заявляли.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження - це рішення у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення - згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину та кримінального проступку; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік - 32 роки та соціальне положення - одружений, має на утриманні матір ОСОБА_6 , інваліда ІІ групи (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 ); характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком, суд виходить з того, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Суд вважає за необхідне, з урахуванням поведінки обвинуваченого (явка в судові засідання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, та відсутності клопотань з боку сторін, запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2024 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ знищити.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити за ч.3 ст. 358 КК України покарання у вигляді одного року шести місяця волі обмеження волі.

Призначити за ч.4 ст. 358 КК України покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_3 по сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку суду, а саме з 05.02.2025 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В», видане 10.02.2024 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 - знищити.

Рішення щодо процесуальних витрат:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2387 гривень 70 копійок.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2024 року - скасувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1