Справа № 190/298/25
Провадження №1-кп/190/91/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

предтавника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 01 травня 2021 року, близько 14 годині 12 хвилин, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 2108» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності, згідно свідоцтва реєстрації, належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався в м. П`ятихатки по вул. Прокопенка у напрямку вул. Нова, проїзна частина дороги асфальтобетонна, суха, горизонтального профілю, шириною 7 м призначена для руху в двох напрямках. На проїзній частині дороги нанесена дорожня розмітка 1.1 Правил дорожнього руху України, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків. По ходу руху транспортних засобів учасників ДТП дорожні знаки Правил дорожнього руху України відсутні.

При русі в м. П`ятихатки по вул. Прокопенка у напрямку вул. Нова, ОСОБА_4 , як водій механічного транспортного засобу, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, на горизонтальній ділянці проїзної частини, за умов необмеженої видимості та оглядовості, не маючи перешкод механічного чи технічного характеру, повинен був вести транспортний засіб зі швидкістю, при якій він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з управління автомобілем, що забезпечують безпеку всіх учасників дорожнього руху.

Іншими словами, водієві ОСОБА_4 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України які свідчать:

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 12.4 - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

- п. 12.9 б) - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 ПДР України.

Однак, в порушення вимог вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , здійснюючи рух в м. П`ятихатки по вул. Прокопенка у напрямку вул. Нова, проявив злочинну самовпевненість, не вибрав безпечну швидкість руху автомобіля, втратив можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, не впорався із керуванням, допустив наїзд керованого ним автомобілю «ВАЗ 2108» державний номерний знак НОМЕР_1 на двох малолітніх пішоходів які в цей час одночасно пересікали проїзну частину дороги зліва направо, прямолінійно з напрямком руху автомобілю «ВАЗ 2108» державний номерний знак НОМЕР_1 .

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пішоходу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішнього ушкодження правого колінного суглобу, гемартрозу, садна у верхній третині правої гомілки які могли виникнути від дії тупого твердого предмету з обмеженою жорстокою поверхнею на місці контакту з великою силою (великою швидкістю дії) в строк та можливо при обставинах, що викладені в постанові, тобто 01 травня 2021 року та в своїй сукупності відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалого розладу здоров`я, понад 3-и тижні (більш ніж 21 день), так як фактична тривалість лікування гемартрозу становить 25 днів. Всі вище вказані тілесні ушкодження оцінюються в сукупності, оскільки вони виникли внаслідок одноразової дії тобто при дорожньо-транспортній пригоді.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 12.4 - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

- п. 12.9 б) - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 ПДР України.

Невиконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією, що настала.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за можливе клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закривши провадження по справі.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується за вчинення 01 травня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому за його вчинення не передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

Таким чином, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення складають три роки, а отже минули 01 травня 2024 року.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_9 протягом трьох років з моменту вчинення кримінального правопорушення від слідства та суду не ухилявся та до кримінальної відповідальності протягом цього часу не притягувався.

Судом під час розгляду справи обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема те, що наведена ним підстава є нереабілітуючою. На звільнення від кримінальної відповідальності із вказаної підстави та закриття кримінального провадження ОСОБА_9 погодився.

З огляду на відсутність даних про ухилення від слідства та суду, про притягнення до кримінальної відповідальності, а також й будь-яких заперечень обвинуваченого проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриттям кримінального провадження щодо нього.

Долю речових доказів у провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертаза проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-21/15185-IT у розмірі 2745,92 грн., за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-21/17354- IT в розмірі 1029,72 грн., за проведення авто технічної експертизи № СЕ-19/104-21/17358- IT в розмірі 514,86 грн., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/104-21/49286- IT в розмірі 1193,85 грн., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/104-24/50287- IT в розмірі 3183,60 грн. слід віднести на рахунок Державного бюджету України.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286 КПК України, суд

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження №0000088 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Речовий доказ - автомобіль «ВАЗ-2108» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 залишити ОСОБА_4 ..

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-21/15185-IT у розмірі 2745,92 грн., за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-21/17354- IT в розмірі 1029,72 грн., за проведення авто технічної експертизи № СЕ-19/104-21/17358- IT в розмірі 514,86 грн., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/104-21/49286- IT в розмірі 1193,85 грн., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/104-24/50287- IT в розмірі 3183,60 грн. слід віднести на рахунок Державного бюджету України.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 10 годині 40 хвилин 26 березня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1