Справа № 631/1440/18
Провадження №1-кп/639/110/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000461 від 29.09.2018 р. за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Нова Водолага Харківської області, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, пенсіонерки, вдови, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

29 вересня 2018 року приблизно о 15-00 год., більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 розпивала спиртні напої на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з раніше їй знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Саме в той час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стався словесний конфлікт, а в подальшому - фізична сутичка, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , діючи з мотивів раніше виниклої особистої неприязні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, свідомо допускаючи їх настання, використовуючи в якості знаряддя злочину ніж, який вона взяла на столі альтанки, що розташована на території біля домоволодіння за вказаною адресою, несподівано для ОСОБА_9 нанесла останньому два удари ножем правою рукою в область нижньої частини черевної порожнини.

Після цього ОСОБА_8 , вчинивши всі дії, які вважала за необхідне для досягнення злочинної мети, пов`язаної зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , припинила свої дії.

Того ж дня, 29.09.2018 року, безпосередньо після заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 було госпіталізовано до КЗОЗ «Нововодолазька центральна районна лікарня», де йому своєчасно надано медичну допомогу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 49-НВ/18 від 26.11.2018 р. потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран передньої стінки черевної порожнини, одна із яких проникла в черевну порожнину з ушкодженням сигмовидної кишки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнала. Суду пояснила, що 29.09.2018 р., в першій половині дня, вона разом із сусідами брала участь у святкуванні весілля, де вживала спиртні напої у невеликій кількості. Через деякий час вона вирішила піти додому. Дорогою біля свого будинку вона зустріла ОСОБА_9 , з яким була знайома, проте близько не спілкувалася. Він спитав, чи не може вона йому налити води, вона погодилася та запросила його на своє подвір`я. Вони присіли на альтанці, там ОСОБА_9 набрав води, випив, дістав із сумки горілку та запропонував їй випити разом з ним. Вона відмовилась, однак винесла з хати закуски та ніж із собою. Удвох почали спілкуватися. В ході розмови виник словесний конфлікт, оскільки ОСОБА_9 запропонував їй жити разом. Надалі, потерпілий несподівано вдарив її по голові декілька разів, після чого ударив її один раз палкою, через що у неї запаморочилось у голові. Вона почала кликати на допомогу, а ОСОБА_9 в цей час схопив ніж, яким вони різали продукти, та направився до неї. Вона вихватила у нього ніж, порізавши при цьому собі руку та нанесла йому удар ножем в район живота. Через невеликий проміжок часу до них підбіг ОСОБА_10 , який побачив її всю у крові та ОСОБА_9 , який сидів на лавочці з розстебнутою сорочкою. Потім до неї в подвір`я підійшли інші сусіди, а потерпілий разом із ОСОБА_11 вийшли на вулицю, а вона пішла до альтанки. ОСОБА_12 викликала швидку допомогу.

Суду повідомила, що вона в той день вжила десь 100 грамів горілки, слідів крові у ОСОБА_9 вона не бачила, наміру вбити потерпілого у неї не було, оскільки вона захищалася від неправомірних дій останнього, який безпричинно наніс їй тілесні ушкодження, боялася за своє життя. Шкодує про скоєне.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї вини, її винність у вчиненні кримінального правопорушення, повністю доведена дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме:

-показами свідка ОСОБА_13 , який є сином обвинуваченої ОСОБА_8 , згідно яких приблизно у 2018 році, більш точну дату не пам`ятає, він перебував у себе вдома. В той день, йому подзвонила ОСОБА_12 , яка повідомила про події на території домоволодіння його матері, у зв`язку із чим він приїхав до своєї матері додому. Там він побачив біля двору матері багато сусідів, зокрема ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_9 з двома подряпинами в районі живота, який сидів на лавочці. В самому дворі на альтанці він побачив ОСОБА_8 з ознаками алкогольного сп`яніння, у якої були красні плями на обличчі, розбита губа та текла кров з пальця. На його запитання що трапилося мати нічого не відповідала, мала розгублений вигляд. Надалі, він відвів її додому у ванну кімнату, обмивав рани та зупиняв кров. Через деякий час він разом з ОСОБА_8 виходили на двір, де остання втратила рівновагу та присіла на землю. Нових тілесних ушкоджень вона не отримувала. Зі слів матері йому відомо, що потерпілий напав на неї, бив палкою по голові, а вона захищалася;

-показами свідка ОСОБА_16 , яка показала суду, що 29.09.2018 року вона була на роботі, а тому не була очевидцем вказаних подій. Зі слів сусідів знає, що ОСОБА_8 вдарила ножем її батька ОСОБА_9 . Зазначила, що обвинувачена жодним чином не допомагала її батьку, не відвідувала його у лікарні та постійно веде аморальний спосіб життя;

-показами свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що є сусідкою ОСОБА_8 . Очевидцем подій вона не була. 29.08.2018 року на вулиці було весілля. Сусіди зібралися за столом у родини ОСОБА_18 відсвяткувати цю подію. ОСОБА_8 також була присутня. В ході святкування ОСОБА_8 почала себе непристойно поводити, у зв`язку із чим її вивели з двору. Приблизно через 1 годину її сусідка ОСОБА_19 почула крики ОСОБА_8 : «Мене вбивають». Вона, в свою чергу, пішла до себе додому, взяла аптечку та направилася до подвір`я ОСОБА_8 . По прибуттю на місце пригоди, вона побачила як поранений потерпілий самостійно виходить із двору обвинуваченої, у якого було дві рани в районі живота та текла кров. ОСОБА_8 вела себе дуже агресивно. Вона одразу викликала поліцію, швидку допомогу та почала надавати невідкладну медичну допомогу ОСОБА_9 . Щоб хтось наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ,вона не бачила та не чула. ОСОБА_8 вона знає давно як людину,яка вживає спиртні напої;

-показами свідка ОСОБА_12 , яка повідомила суду, що є сусідкою ОСОБА_8 29.09.2018 вона разом з ОСОБА_8 та іншими сусідами святкували весілля в альтанці у Завади. Всі, в тому числі і ОСОБА_8 , вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_8 непомітно вийшла з-за столу, з яких причин їй невідомо. Вона в цей час пішла до себе додому, щоб забрати телефон із зарядки. Коли вже виходила на вулицю, почула голосний крик ОСОБА_8 про допомогу, який доносився із двору обвинуваченої. Їй зі свого домоволодіння було видно, що ОСОБА_8 перебувала у своїй альтанці, хапаючись за стіл, нібито хтось тягнув її за одежу. Хто ще знаходився у альтанці, вона не бачила. Надалі, вона одразу пішла до інших сусідів та покликала їх на допомогу. Прибувши до подвір`я ОСОБА_8 , вона у двір не заходила, бачила лише як ОСОБА_9 виходить з подвір`я на вулицю. Вона надала останньому невідкладну медичну допомогу та викликала швидку, оскільки у потерпілого була сорочка в крові. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не було. У ОСОБА_9 вона бачила під сорочкою 2 рани, одна з яких була проникаючою. На її запитання,що трапилося, він нічого не повідомляв та постійно просив відвести його додому. Потерпілий перебував у нетверезому стані, це було видно з його зовнішнього вигляду. Де в цей час перебувала ОСОБА_8 , вона не бачила, оскільки допомагала потерпілому;

- показами свідка ОСОБА_15 , яка повідомила суду, що 29.09.2018 у неї на подвір`ї сусіди святкували весілля, вживали спиртне. ОСОБА_8 також вживала спиртне. Під час застілля ОСОБА_8 почала курити та поводити себе непристойно, після чого її вивели з двору. Через деякий час ОСОБА_12 почула крики ОСОБА_8 , яка стурбованим голосом кликала її чоловіка ОСОБА_20 на допомогу. Тоді вона пішла в напрямку будинку ОСОБА_8 , де у дворі , в альтанці побачила потерпілого, у якого на животі була рана, йшла кров. Поруч стояла ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями, проте які саме вона не пам`ятає. Вона питала, що сталося, проте ОСОБА_8 не відповідала. Потім приїхали швидка допомога та поліція. Зазначила, що ОСОБА_8 інколи вживає спиртне, з нею ніхто не бажає спілкуватися;

-показами свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що 29.09.2018 року в першій половині дня у дворі сусіди святкували весілля, де серед присутніх була ОСОБА_8 . Всі гості у кількості 8-10 осіб, окрім нього, вживали спиртні напої. ОСОБА_8 була напідпитку ще до весілля, а після того, як вжила алкоголь під час святкування, остання почала непристойно себе поводити за столом, через що її вивели з двору. Вона незадоволено пішла у невідомому напрямку. Через 15-20 хвилин сусідка ОСОБА_12 почула крики з двору ОСОБА_8 , нібито відбувається скандал. Тоді він побіг до двору ОСОБА_8 , побачив ОСОБА_9 , який сидів поранений в альтанці та держався за живіт весь у крові, та ОСОБА_8 , яка стояла на відстані 2-2,5 м від потерпілого із ножем в руці. ОСОБА_8 сама віддала йому ніж. Руки у неї були в крові, порізів у неї не бачив. Потерпілого вивели з двору та посадили на лавку біля сусіднього будинку. ОСОБА_8 ніхто не бив, будь-яких ушкоджень у неї він не бачив. Їй задавали питання «Що ти наробила?», але вона мовчала. Швидку допомогу викликала ОСОБА_12 ОСОБА_8 є вдовою, схильна до зловживання алкогольних напоїв.

У зв`язку з неможливістю безпосереднього допиту потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні, який на час судового розгляду помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.01.2024 року, колегією суддів за клопотанням сторони захисту відповідно до положень ст. 359 КПК України було відтворено і досліджено звукозапис допиту цього потерпілого 30 березня 2021 року у судовому засіданні в іншому складі суду, відповідно до журналу судового засідання, що міститься у матеріалах судової справи (справа 631/1440/18, т. 3 а.с. 32-33).

З відтворених показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що з ОСОБА_8 потерпілий раніше був знайомий, оскільки проживають в одному населеному пункті. 29.09.2018 року він йшов до себе додому з бібліотеки, ніс з собою книжки. На вулиці зустрів ОСОБА_21 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, остання запропонувала пом`янути разом її померлого чоловіка. Вони зайшли до прихожої будинку, де ОСОБА_8 налила йому чарку горілки, грамів 30-40, порізала помідори. Жодних розмов між ними не було. Після чого ОСОБА_8 несподівано вдарила його два рази кухонним ножем з чорною рукояткою у живіт. Побачивши кров, він швидко перехватив ніж, в цей момент до будинку прибіг сусід ОСОБА_10 , який відібрав у ОСОБА_8 ніж. Після вказаних подій він затиснув рану, самостійно вийшов з території домоволодіння ОСОБА_8 , сів на лавочку та чекав приїзду бригади швидкої допомоги, яку викликав ОСОБА_22 .

Зазначив, що обвинувачена, коли він її зустрів, вже була п`яна, оскільки перед цим була на весіллі. Події відбувалися у прихожій будинку, ніхто до альтанки не заходив. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 він також не бачив. ОСОБА_8 фактично затримували та заспокоювали сусідки, 4-5 жінок, тримали за волосся, наносили удари. З обвинуваченою будь-яких конфліктів у нього не було, підстав для такої поведінки останньої також не було. Має претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченої, але позов заявляти не буде. При визначенні покарання покладався на розсуд суду.

Щодо допустимості вищевказаного доказу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК cуд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, якщо вести мову про судові свідчення особи під час минулого розгляду, то, за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права.

Разом з тим, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.

Дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи й те, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи на минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу в сукупності з іншими доказами у справі.

Така позиція суду кореспондується із позицією ККС ВС, викладеною у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к.

Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 05.01.2024 підтверджується, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 05.01.2024 складено відповідний актовий запис № 3 від 01.02.2024 року, місце державної реєстрації Нововодолазька селищна рада.

З цих підстав, стороною захисту було заявлено клопотання про заслуховування показань потерпілого, які він давав в судових засіданнях при розгляді справи іншим складом суду за участі сторони обвинувачення та захисту, на що заперечень від інших учасників справи не надійшло.

Тому покази потерпілого ОСОБА_9 , які він надавав в попередніх судових засіданнях при розгляді справи іншим складом суду, прослухані судом в судових засіданнях при розгляді справи даним складом суду, суд визнає допустимими доказами.

Також винуватість ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-даними протоколу огляду місця події від 29.09.2018 року, фото таблицею до нього, згідно якого у 29.09.2018 року у період часу з 18-00 по 20-00 год. слідчим СВ Нововолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 , в присутності двох понятих, оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду виявлено та вилучено 14 ножів, панаму чорного кольору, окуляри, ватний тампон зі змивом з речовиною бурого кольору, чарку, шматок ганчірки (том №2 а.с. 3-13);

-довідкою Нововодолазької ЦРЛ від 29.09.2018, відповідно до якої 29.09.2018 року о 16-10 до медичної установи доставлений ОСОБА_9 з діагнозом: проникаючі колото-різані поранення передньої черевної стінки з ушкодженням сигмовидної кишки та артерії епігастрію (том №2 а.с. 14);

-довідкою Нововодолазької ЦРЛ від 29.09.2018, відповідно до якої 29.09.2018 року о 18-15 до медичної установи доставлена ОСОБА_8 з діагнозом: різана рана ІІІ пальця лівої кисті, алкогольне сп`яніння (клінічно), садно слизової оболонки губи, гематома правого зап`ястку. Алкотест 0,2 промілле (том №2 а.с. 9);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з якого вбачається, що 29.09.2018 р. о 18-00 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України. В ході затримання проведено її обшук та вилучено предмети одягу та взуття, а також зрізи нігтьових пласти з лівої та правої рук, змиви з пальців лівої ноги (том №2 а.с.16-18);

-медичною довідкою Нововодолазької ЦРЛ від 01.10.2018 р., відповідно до якої при огляді хірургом у ОСОБА_8 виявлено зсаджені рани колін, поперекової та ягодичної області, покриті корками, сухі. Різана лінійна рана третього пальця лівої кисті 1,2 см довжиною, 0,2 0,3 см глибиною. При огляді невропатологом встановлена поверхнева травма голови (том №2 а.с. 19);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 47-НВ/18 від 13.11.2018, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце: різана рана третього пальця лівої кисті, садно та слизовій оболонці губи, крововилив в області правого зап`ястку, садна на колінних суглобах, поперековій та сідничній областях. Рана утворилася від дії знаряддя, яке володіло ріжучими властивостями. Таким знаряддям могло бути і лезо клинка ножа. Садна та синець утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразилися. Механізм утворення ушкоджень ковзання та удар. Час утворення ушкоджень можливо в період, указаний в ухвалі. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження. Судово-медичних даних, що дозволяють судити про напрям і силу удару, кількість завданих ударів ОСОБА_8 , в якому положення знаходилася потерпіла в момент заподіяння їй пошкоджень, яке було взаєморозташування потерпілої і нападника, немає. Виходячи з множинності ушкоджень, розташування їх на різних поверхнях тіла, слід вважати, що при заподіянні ушкоджень стан потерпілої, як і взаєморозташування потерпілої і нападаючого, змінювалися (том №2 а.с. 36-37);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 49-НВ/18 від 26.11.2018, згідно якого у ОСОБА_9 мали місце дві колото-різані рани передньої стінки черевної порожнини, які утворилися від дії знаряддя, яке володіє колюче-ріжучими властивостями, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відтворилися. Одна із згаданих ран (в мезогастрії зліва) проникала в черевну порожнину з ушкодженням сигмовидної кишки. Відомості за рану «над пупком» в наданих медичних документах відсутні. Таким знаряддям міг бути і клинок ножа. Відсутність судово-медичних даних про форму та розмірі ран, напрямок та довжину раньових каналів не дає можливості достовірно спів ставити отримані ушкодження з передбачуваним знаряддям. Час утворення ушкоджень можливий в період, вказаний в ухвалі (29.09.2018 біля 15-30 год.).

За ступенем тяжкості ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.

Розташування колото-різаних ран та їх кількість свідчать, що напрямок ударів знаряддям був спереду назад, кількість ударів два. Розташування потерпілого в момент отримання ушкоджень та нападника по існуючим судово-медичним даним встановити не представляється можливим, місце прикладання травмуючого знаряддя передня поверхня живота (том №2 а.с. 38-39);

-даними висновку експерта № 14/911-С/18 від 19.10.2018, згідно якого група крові ОСОБА_8 відноситься до категорії АВ (том №2 а.с. 48-49);

-даними висновку експерта 15№999-С/18 від 16.11.2018, згідно якого група крові потерпілого ОСОБА_9 0 бв (І). Група крові ОСОБА_8 АВ (IV). При проведенні судово-медичної експертизи кухонного ножу, вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на території домоволодіння, на клинку в об`єкті № 2 (обух) виявлені сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про домішок крові від ОСОБА_8 не отримані (том №2 а.с. 40-42);

-даними висновку експерта 15№998-С/18 від 17.11.2018, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи 13 ножів, вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на території домоволодіння, на кухонному ножі (Об`єкти № № 13-14) на клинку (об`єкт № 13) виявлені сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_9 . Даних про домішок крові від ОСОБА_8 не отримані (том №2 а.с. 43-47);

-даними висновку судово-психіатричної експертизи № 791 від 22.10.2018 р., згідно якого ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання к формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляла ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебувала у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том №2 а.с. 50-52);

- даними висновку експерта № 14/952-С/18 від 16.11.2018, згідно якого кров ОСОБА_8 належить до групи АВ з супутнім антигеном Н. На папері, у який був загорнутий фрагмент вати зі змивом, вилученим з пальця лівої ноги ОСОБА_8 , знайдена кров людини, встановити групову належність якої не представилося можливим (том №2 а.с. 56-57);

- даними висновку експерта № 14/955-С/18 від 20.11.2018, згідно якого на светрі (об`єкт № 3) та спортивних брюках (об`єкти №№ 5-7, 11-14) ОСОБА_8 знайдена кров людини групи АВ та супутнім антигеном Н, властивої їй самій. Крім того, не можна виключити можливості присутності у даних об`єктах домішків крові і ОСОБА_9 , при наявності у нього на момент вказаних подій тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею. На цьому ж светрі в об`єкті № 3, та спортивних брюках, в об`єктах №№ 8-10 ОСОБА_8 знайдена кров людини групи АВ та супутнім антигеном Н, властивої їй самій. Від ОСОБА_9 ця кров статися не могла. На светрі в об`єктах №№1, 2 є кров людини, встановити групову належність якої не виявилось можливим (том №2 а.с. 58-60);

- даними висновку експерта 15№1038-С/18 від 23.11.2018, при проведенні судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту з пальців рук ОСОБА_8 , в піднігтьовому вмісті правої руки виявлені сліди крові людини, які могли походити від ОСОБА_8 та від ОСОБА_9 . Також в піднігтьовому вмісті з пальців як правої, так і лівої рук знайдені епітеліальні клітини, які можуть належати ОСОБА_8 (том №2 а.с. 64-67);

- даними висновку експерта 15№1039-С/18 від 21.11.2018, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи чарки, вилученої під час огляду місця події, виявлені сліди крові людини, які можуть походити від самої ОСОБА_8 , проте можна припустити домішок крові і від ОСОБА_9 при умові наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею на момент вказаних подій (том №2 а.с. 68-70);

- даними висновку експерта № 14/954-С/18 від 17.11.2018, згідно якого на фрагменті тканини, вилученому в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_8 не виключається, крім того, не можна виключити можливості присутності домішків крові і ОСОБА_9 при наявності у нього на момент вказаних подій тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею (том №2 а.с. 71-72);

- даними висновку експерта № 14/953-С/18 від 17.11.2018, згідно якого на двох фрагментах вати зі змивами з бетонного покриття, з сумки, вилученими в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_8 не виключається. Від ОСОБА_9 ця кров статися не могла (том №2 а.с. 73-74).

Суд бере до уваги, що вищевказані висновки експертиз є належно мотивованими, науково обґрунтованими, складеними висококваліфікованими експертами, що мають достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експертів повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення.

Тому підстав вважати вищезазначені висновки експерта (експертів) необґрунтованими чи такими, що суперечать іншим матеріалам справи або викликають інші обґрунтовані сумніви в їх правильності, у суду немає, а тому суд кладе вищезазначені висновки експертів в основу свого вироку.

Судом також досліджені речові докази у кримінальному провадженні 14 ножів, ватні тампони зі змивами, чарку, фрагмент ганчірки, біологічні зразки ОСОБА_8 (нігтьові зрізи з правої та лівої руки, зразки слини з правої та лівої щоки, зразок крові), контрольні зразки, окуляри з оправою білого кольору та вушками червоного кольору, панаму чорного кольору, кофту (светр) чорного кольору, штани чорного кольору, капці з резини червоного кольору.

Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої ОСОБА_8 та визнання її винуватості.

Тому, аналізуючи представлені суду докази і даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до наступних висновків.

Показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 (частково), а також медичними довідками та висновком судово-медичної експертизи підтверджується наявність у ОСОБА_8 після подій за участю ОСОБА_9 тілесних ушкоджень - різаної рани третього пальця лівої кисті, садна на слизовій оболонці губи, крововиливу в області правого зап`ястку, саден на колінних суглобах, поперековій та сідничній областях.

Сама ОСОБА_8 і свідок ОСОБА_13 підтвердили, що обвинувачена щонайменше один раз падала на землю, що могло спричинити садна на колінах, попереку та сідницях.

Разом із тим, наявність у ОСОБА_8 садна на слизовій оболонці губи, різаної рани третього пальця лівої кисті, яких не було у обвинуваченої, коли вона перебувала в компанії сусідів при святкуванні весілля за нетривалий час до зустрічі з ОСОБА_9 , свідчать про їх заподіяння саме в ході конфлікту з останнім.

Потерпілий ОСОБА_9 в ході допиту його в суді не дав пояснень, що саме відбувалось між ним та обвинуваченою безпосередньо перед спричиненням нею ударів ножем потерпілому. При цьому він зазначив, що вони вживали спиртне, а потім так сталося, що він відчув гаряче в районі живота та зрозумів, що ОСОБА_8 вдарила його ножем.

У той же час, показання обвинуваченої щодо наявності фізичного конфлікту з ОСОБА_9 , зокрема, щодо нанесення ним удару в її обличчя підтверджуються наявністю у неї відповідного тілесного ушкодження на слизовій оболонці губи.

Разом із тим, показання ОСОБА_8 щодо нанесення їй ОСОБА_9 великої кількості ударів по голові та тілу не підтверджуються будь-якими доказами, а навпаки, спростовуються дослідженими судом об`єктивними судово-медичними даними. Наявність у обвинуваченої порізу пальця руки може свідчити як про її особисту необережність при взятті ножа в руки, так і про спричинення такого ушкодження в результаті боротьби з потерпілим у разі знаходження ножа в його руці.

Окрім показань обвинуваченої та висновку судово-медичної експертизи, суду не надано належних доказів фізичного впливу ОСОБА_9 на ОСОБА_8 . В той же час, судова колегія вважає доведеним поза розумним сумнівом, з огляду на викладене вище, факту обоюдного фізичного конфлікту між обвинуваченою та потерпілим (сутички), в ході якої ОСОБА_8 у відповідь на активні дії потерпілого, що знайшли свій прояв в ударі її рукою в обличчя, взяла в руку ніж та нанесла ним ОСОБА_9 два удари в область черевної порожнини.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування виходив із того, що обвинувачена, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , умисно здійснила напад на ОСОБА_9 з метою позбавити його життя, оскільки завдала удари в життєво важливий орган черевну порожнину, однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, відтак вчинила закінчений замах на умисне вбивство.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» (далі Постанова), замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Згідно із пунктом 22 вказаної Постанови питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої ОСОБА_8 суд приймає до уваги, що конфлікт виник між обвинуваченою і потерпілим раптово, під час вживання спиртних напоїв на території подвір`я обвинуваченої, в ході якого обвинувачена ОСОБА_8 нанесла потерпілому ОСОБА_9 удари ножем два рази неприцільно в область черевної порожнини, один з яких за висновком судово-медичної експертизи проник в черевну порожнину та ушкодив сигмовидну кишку, тому він за своїм характером та ступенем тяжкості є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя.

Колегією суддів приймається до уваги той факт, що після нанесення потерпілому ударів ножем обвинувачена ОСОБА_8 бачила та усвідомлювала, що потерпілий залишався живим, перебував у тямі, вона його не переслідувала, інших тілесних ушкоджень не наносила та взагалі не вчиняла будь-яких дій, щоб спричинити йому смерть чи інші тілесні ушкодження, що однозначно доводить відсутність прямого умислу обвинуваченої на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Доказів на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_8 не змогла довести свій злочинний намір щодо позбавлення життя ОСОБА_9 до кінця з причин, які не залежали від її волі, матеріали справи не містять.

Натомість, на переконання судової колегії, вказані обставини свідчать про те, що в обвинуваченої був неконкретизований умисел при нанесенні тілесних ушкоджень. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи злочин, хоча і передбачає можливість настання різних шкідливих наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру та тяжкості.

Отже, як убачається з матеріалів кримінального провадження, у даному випадку за встановлених мотиву та мети вчинення злочину обвинуваченою ОСОБА_8 є спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, а не спричинення смерті потерпілому шляхом завдання останньому фізичного болю через нанесення йому тілесних ушкоджень будь-якої тяжкості у відповідь на поведінку потерпілого, яка мала вираз у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Тому оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З огляду на досліджені докази, кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, суд вважає невірною.

Невизнання своєї провини обвинуваченою суд розцінює способом її захисту від пред`явленого обвинувачення та спробою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_8 встановлено, що вона раніше не судима, є пенсіонеркою, вдовою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, оскільки була знята з «Д» обліку в наркологічному кабінеті за місцем проживання, має ряд хронічних захворювань: дифузний кардіосклероз, гіпертензивне серце, гіпертонічну хворобу 2 ст., цукровий діабет 2 типу, також має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується останнім часом позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.66 КК України не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , відповідно до вимог п. 13 ст.67 КК України, судова колегія вважає вчинення нею кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому судова колегія не може взяти до уваги посилання в обвинувальному акті на наявність такої обставини, що обтяжує покарання обвинуваченої, як вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_8 сама, як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду справи є особою похилого віку (станом на 29.09.2018 року мала вік 62 роки).

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким умисним злочином, обставини скоєння даного злочину, наявність обтяжуючої та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, наведені вище, а також її ставлення до скоєного, позицію потерпілого, який при призначення покарання покладався на розсуд суду. У зв`язку із чим судова колегія вважає, що виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 положень ст. ст.69, 75 КК України щодо призначення більш м`якого покарання,ніж передбачено законом та звільнення її від призначеного покарання з випробуванням з огляду на відсутність у обвинуваченої щирого каяття у скоєному, засудження своїх дій, інших пом`якшуючих покарання обставин, відсутності намагання відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не обирався ,під час судового розгляду прокурором відповідного клопотання заявлено не було, тому колегія суддів також не вбачає підстав для його обрання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати. Після набрання вироком законної сили заарештувати ОСОБА_8 та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити її до місць відбування покарання.

Строк відбування ОСОБА_8 покарання обчислювати з моменту її фактичного затримання на виконання вироку.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 29.09.2018 р. по 30.12.2018 р. включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 03.10.2018 р. на речові докази у кримінальному провадженні.

Речові докази: ніж кухонний заводського виробництва загальною довжиною 32,5 см., довжиною леза 19,2 см., ніж кухонний заводського виробництва загальною довжиною 31,8 см, довжиною леза 20,2 см, ватні тампони зі змивами, чарку, фрагмент ганчірки, біологічні зразки ОСОБА_8 (нігтьові зрізи з правої та лівої руки, зразки слини з правої та лівої щоки, зразок крові), контрольні зразки знищити; 12 ножів, окуляри з оправою білого кольору та вушками червоного кольору, панаму чорного кольору, кофту (светр) чорного кольору, штани чорного кольору, капці з резини червоного кольору повернути обвинуваченій ОСОБА_8 , а у разі відмови знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3