Справа № 127/4874/22
Провадження №11-кп/801/116/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001649 від 31.12.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колоденка Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із вищою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

представника потерпілого-захисника: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, просив вирок Вінницького міського суду від 16.09.2024, яким ОСОБА_7 виправдано за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України в суді першої інстанції.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та за ч. 2 ст. 186 КК України виправдано, у зв`язку із недоведеністю, що в діянні ОСОБА_7 є склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У цивільному позові представника потерпілого захисника ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Процесуальні витрати за проведені експертизи у сумі 4 193,40 грн віднесено на рахунок Державного бюджету України.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2022 скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у наступному.

31.12.2021 близько 19:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на перехресті вулиць Келецька-Шевченка у м. Вінниця, помітив раніше невідомого ОСОБА_11 , внаслідок раптового виниклого конфлікту у останнього виник умисел спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_11 поєднане з насильством.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи відкрито, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок іншого, ОСОБА_7 повалив ОСОБА_11 на землю, та почав хаотично наносити останньому удари руками та ногами по обличчю та голові, внаслідок чого заподіяв потерпілому ушкодження відповідно до висновку експерта № 75/87 рубці на лобі зліва, в ділянці зовнішнього кінця лівої брови, на нижній повіці лівого ока, на шкірі верхньої губи праворуч з переходом на червону кайму, синець в лівій навколоорбітальній ділянці, травматичні повні вивихи 1-го зуба на нижній щелепі справа та 1-го зуба на нижній щелепі зліва, травматичні неповні вивихи 1-3-го зубів на верхній щелепі справа, які за степенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну втрату працездатності.

Подолавши опір останнього, ОСОБА_7 заволодів його рюкзаком чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 877-844/22-21 становить 106 грн., в якому знаходились матеріальні цінності та особисті речі ОСОБА_11 , вартість яких встановлена відповідно до висновку експерта № 877-884/22-21, а саме: портативна акустична бездротова колонка ТМ «TRUST» моделі «23825» вартістю 672,88 грн., мобільний телефон виробника «Xiaomi» торгової марки «Redmi 6A» вартістю 670 грн., портативний зарядний пристрій ТМ «hoko», чохол із шкірозамінника чорного кольору для навушників, овальної форми, вартістю 40,88 грн., портативний зарядний пристрій ТМ «Xiaomi» ємністю 20000мАг., 3 блоки живлення для USB кабелю Huawei HW-050200E1 білого кольору, Assistant PS10A050K2000EU, чорного кольору Носо С81А, білого кольору, загальною вартістю 165 грн.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 маючі на меті уникнення відповідальності, почав тікати з місця вчинення злочину з викраденим майном, при цьому ігноруючи переслідування ОСОБА_11 та його викрикування з вимогою повернути викрадене майно.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_11 збитку на загальну суму 1 654,76 грн.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями прокурора мотивовано тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які повідомлення чи повістки, які б підтверджували факт належного повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дату, час та місце судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Посилання суду на роз`яснення представнику потерпілого необхідності здійснення допиту потерпілого з метою встановлення обставин справи, можливість його участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних засобів, не може вважатися належним повідомленням, відповідно до положень ч. 1 ст. 135, ч. 4 ст. 58 КПК України.

Крім того, про бажання потерпілого приймати участь у судових засіданнях свідчить його заява про відкладення судового засідання, призначеного на 21.06.2023 року, в якій потерпілий повідомляє про те, що 28.06.2023 він може бути присутнім у судовому засіданні та зазначає засоби зв`язку для надсилання судом йому кореспонденції.

Таку заяву потерпілого задоволено судом, проте судове засідання відкладене на іншу дату, а саме на 24.07.2023.

Таким чином, невжиття судом належних заходів щодо повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дати, час та місце судових засідань, ігнорування його бажання бути присутнім у судових засіданнях призвело до порушення прав потерпілого, передбачених ч. 3 ст. 56 КПК України, та як наслідок ухвалення судового рішення, яке не грунтується на законі.

На думку прокурора, суд першої інстанції, приймаючи рішення про судовий розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілого, не з`ясував чи завчасно та належним чином він повідомлений потерпілий, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, особливо з урахуванням того, що обвинувачений не визнавав вину та надавав показання, які не узгоджуються із заявою потерпілого, яка лягла в основу обвинувачення.

Також прокурор в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що судом не надано належної та оцінки доказам наданим стороною обвинувачення, жоден з яких не визнаний неналежним та недопустимим.

Судом безпідставно надано критичну оцінку висновку експерта № 75/87 від 01.02.2022 року відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження станом на 31.12.2021 року, поза увагою судом залишено повідомлення № 26679, згідно якого потерпілий доставлений до лікарні швидкої допомоги у супроводі працівників поліції, що підтверджує той факт, що зволікання із зверненням до лікарні пов`язане з переслідуванням обвинуваченого, очікуванням прибуття слідчо-оперативної групи та прийняттям участі у слідчих діях.

Також, суд безпідставно дійшов висновку про те, що заява про вчинення злочину та протокол впізнання за фотознімками, є єдиними доказами вини ОСОБА_7 у інкримінованому злочині.

У вироці суд, у порушення вимог ч. 3 ст. 374 КПК України суд не вказав мотивів, з яких він не бере до уваги показання свідка ОСОБА_12 , без будь-якого аналізу та співвідношення з доказами наданими суду.

Окрім того, не зрозумілим є рішення суду, оскільки в мотивувальній частині суд спочатку зазначає про часткове визнання вини обвинуваченим, а в подальшому про повне визнання ним вини.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій повідомив про те, що перебуває за кордоном, апеляційну скаргу прокурора з доповненнями від 04.02.2025 року підтримує в повному обсязі, просить її задоволити, вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу з доповненнями прокурора, також вказав на те, що прокурором під час судового розгляду було змінено обвинувачення відносно ОСОБА_7 , однак змінений обвинувальний акт не було направлено потерпілому для зясування його думки, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги з доповненнями прокурора, представника потерпілого-захисника ОСОБА_10 , який просив задоволити апеляційну скаргу з доповненнями прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора, суд вважає, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктом 5 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 56 КПК під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

З матеріалів провадження убачається, що суд розглянув кримінальне провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_11 , оскільки останній виїхав за межі України 05.08.2022 року.

Однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які повідомлення чи повістки, які б підтверджували факт належного повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дату, час та місце судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції посилання у вироку на те, що судом неодноразово вживалися заходи задля забезпечення участі потерпілого ОСОБА_11 у судовому засіданні та те, що судові повістки про виклик у судове засідання повертались до суду із відміткою без вручення адресату, оскільки такі повістки відсутні у матеріалах кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які клопотання чи заяви від потерпілого ОСОБА_11 про розгляд провадження за його відсутності.

Крім того, про порушення прав потерпілого ОСОБА_11 , передбачених ч. 3 ст. 56 КПК України, свідчить той факт, що останній бажав брати участь в судовому розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , про що свідчить його заява про відкладення судового засідання, призначеного на 21.06.2023 року.

У вказаній заяві потерпілий ОСОБА_11 повідомляв суд першої інстанції про те, що 28.06.2023 року він може бути присутнім у судовому засіданні та зазначає засоби зв`язку для надсилання судом йому кореспонденції.

Судом першої інстанції заяву потерпілого ОСОБА_11 задоволено, проте судове засідання відкладене було не на 28.06.2023 року, а на 24.07.2023 року.

Наявність клопотання потерпілого про відкладення судового засідання в суді першої інстанції, заява, подана до апеляційного суду, в якій потерпілий зазначив, що бажав приймати участь у суді першої інстанції засобами електронного відео зв"язку, проте не отримав від суду жодних повідомлень про час та дату судових слухань як на зазначену ним електронну адресу так і на адресу реєстрації, спростовують висновок суду першої інстанції про неможливість забезпечення участі потерпілого при розгляді даного кримінального провадження.

Крім того, у подальшому жодного повідомлення про дату та час судового засідання потерпілому ОСОБА_11 судом не направлено ні поштою, ні на електронну адресу, яка зазначена потерпілим у його заяві.

При цьому, посилання суду першої інстанції на роз`яснення представнику потерпілого необхідності здійснення допиту потерпілого ОСОБА_11 з метою встановлення обставин справи, можливість участі потерпілого у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних засобів, не може вважатися належним повідомленням самого потерпілого, оскільки такі дії не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 135, ч. 4 ст. 58 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Згідно ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення.

Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду прокурор в порядку ст.338 КПК України 11.07.2024 року подав суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України.

Проте, на виконання вимог ст.338 КПК України копія обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням потерпілому ОСОБА_11 , не була вручена, судом не з`ясовувалась його думка щодо обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, оскільки суд обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням потерпілому не направив, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.338 КПК України, оскільки повинен був забезпечити потерпілому ОСОБА_11 можливість ознайомитися з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням.

Таким чином, судом першої інстанції не було забезпечено право потерпілого ОСОБА_11 на доступ до правосуддя, не створено необхідних умов для використання інших прав, наданих як стороні процесу, і не забезпечено рівності прав сторін у судовому розгляді, чим порушено засади кримінального провадження, визначені у КПК України.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Отже, враховуючи доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора, перевіривши матеріали провадження та надавши їм належну оцінку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, а ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини, перевірити доводи, які викладені в апеляційній скарзі з доповненнями прокурора, та прийняти законне, обгрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 405,407,409,412,415, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Задоволити апеляційну скаргу з доповненнями прокурора.

Вирок Вінницького міського суду від 16.09.2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України в суді першої інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3