Номер провадження 1-кс/201/5057/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0001664, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ольгинка Волноваського району Донецької області, громадянки України, зі слів маючої середньо-технічну освіту, одруженої, яка має повнолітню доньку, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 поданого в межах кримінального провадження № 0001664, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів Донецької обласної прокуратури та начальника Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001664 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України, за наступних обставин.

Так, після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, але не пізніше 05.03.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної організації - співробітником ФСБ РФ, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, з використанням акаунту авторизованого в месенджері «Telegram», під ідентифікатором: id, залучено до співробітництва громадянку РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра у свою чергу, використовуючи акаунт авторизований в месенджері «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрованого під номером телефону НОМЕР_1 , створила чат у месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України. Так, збір вищевказаної інформації вказаною особою налагоджено через мережу користувачів месенджеру «Telegram», котрі проживають на усій території України та є учасниками зазначеного чату, яких ОСОБА_8 та вищевказаний співробітник ФСБ РФ залучили до конфіденційного співробітництва.

З вищевказаних мотивів та метою, ОСОБА_8 , з використанням акаунту авторизованого в месенджері «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрованого під номером телефону НОМЕР_1 , залучила до конфіденційного співробітництва громадянку України ОСОБА_15 (дівоче прізвище - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , акаунт котрої авторизований в месенджері «Telegram» під унікальним ідентифікатором - ІНФОРМАЦІЯ_8.

В ході спілкування у зазначений спосіб, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_8 , що вона перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, куди виїхала з м. Краматорськ. У той же час ОСОБА_10 повідомила, що з метою збору інформації про розташування та переміщення сил оборони України може залучити знайомих, котрі проживають на підконтрольній органам влади України території Краматорського району Донецької області.

Однією з таких осіб, залучених до протиправної діяльності, є громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , котра перебуваючи у смт. Малотаранівці Краматорської МТГ Краматорського району Донецької області, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований на номер телефону НОМЕР_2 у період з 07.12.2023 до 27.04.2024, погодилась на співробітництво, здійснила збір та передала в особистій переписці громадянці України ОСОБА_10 акаунт котрої авторизований в месенджері «Telegram» під унікальним ідентифікатором - ІНФОРМАЦІЯ_8, інформацію про переміщення та дислокацію сил оборони України, з усвідомленням, що нею така інформація передається представникам іноземної держави.

У той же час, з метою забезпечення конспірації та приховування слідів злочинної діяльності зазначених осіб, між ними було обумовлено схему видалення надісланої інформації.

Так, о 09:29 год. 03.02.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, перебуваючи у смт. Малотаранівка Краматорської МТГ Краматорського району Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований на номер телефону НОМЕР_2 , шляхом надсилання відповідних текстових повідомлень громадянці України ОСОБА_10 , акаунт котрої авторизований в месенджері «Telegram», під унікальним ідентифікатором - ІНФОРМАЦІЯ_8, з усвідомленням, що нею така інформація передається представникам іноземної держави, повідомила інформацію про розташування та ремонт військової техніки у АДРЕСА_1 .

Також, о 14:27 год. 03.02.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, перебуваючи у смт. Малотаранівка Краматорської МТГ Краматорського району Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований на номер телефону НОМЕР_2 , шляхом надсилання відповідних текстових повідомлень громадянці України ОСОБА_10 , акаунт котрої авторизований в месенджері «Telegram» під унікальним ідентифікатором - ІНФОРМАЦІЯ_8, з усвідомленням, що нею така інформація передається представникам іноземної держави, повідомила інформацію про розташування військової техніки у лісових насадженнях поряд з АДРЕСА_1 . Також у цей же час, діючи з вищевказаних мотивів та метою, ОСОБА_5 у вищевказаний спосіб, шляхом надсилання текстового повідомлення та графічного зображення із картою місцевості, на якій нанесено позначення конкретного району, повідомила ОСОБА_10 про розташування артилерійського озброєння у АДРЕСА_1 .

Крім того, о 17:46 год. 27.04.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, перебуваючи у смт. Малотаранівка Краматорської МТГ Краматорського району Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), використовуючи власний акаунт в месенджері «Telegram», авторизований на номер телефону НОМЕР_2 , шляхом надсилання відповідних текстових повідомлень громадянці України ОСОБА_10 , акаунт котрої авторизований в месенджері «Telegram» під унікальним ідентифікатором - ІНФОРМАЦІЯ_8, з усвідомленням, що нею така інформація передається представникам іноземної держави, повідомила інформацію про переміщення військової техніки по АДРЕСА_1 , та про перебування у лісових насадженнях поряд з смт. Малотаранівка Краматорського району Донецької області укріплень та військової техніки сил оборони України.

Передача вказаної інформації іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, у тому числі співробітникам ФСБ РФ, могла нанести шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України чи нести загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців та може бути використана в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

19 вересня 2024 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

19 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20 вересня 2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

На даний час у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема, зняття грифу секретності (розсекречення) з матеріалів відповідно до яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі, клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали слідчого судді про надання дозволу та доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, отримати та опрацювати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи, встановити та допитати в якості свідків осіб, яким відомі обставини причетності ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення та оголосити про підозру особам, які причетні до вчинення кримінального правопорушення в остаточній редакції, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) дій та експертизи потребує додаткового часу, що матиме істотне значення для досудового розслідування. Крім того, після отримання висновку вищевказаної експертизи, з урахуванням зазначених у ньому відомостей, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, підозрюваній ОСОБА_5 слід продовжити застосований до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, тому підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити місце свого проживання, у тому числі, виїхати за кордон або на тимчасово окуповану територію, оскільки для жінок обмеження щодо виїзду за кордон на даний час не діють.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, у тому числі, речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленому законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів, про які органом досудового розслідування не розпочато слідство, а також маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм» може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення нею протиправних дій та повідомити осіб, яким вона поширювала відповідну інформацію і які також можуть видалити сліди переписок із нею.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовано тим, що на даний час органом досудового слідства не встановлені всі особи причетні до вчинення даного злочину, а також свідки протиправної діяльності, що у випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, створить передумови для продовження спілкування ОСОБА_5 з вказаними особами та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слід також зазначити, що ризик незаконного впливу на експертів є актуальним з огляду на призначену у даному кримінальному провадженні експертизу та встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, шляхом допиту їх в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , у разі застосування до неї запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зможе попередити інших осіб, із якими вона підтримувала контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого злочину, у тому числі, іншими особами.

Передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтований тим, що підозрювана лояльне налаштована до окупаційних військ рф та в умовах воєнного стану ініціативне надавала допомогу представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України, тож існує ризик вчинення цього ж злочину, або подібних злочинів, що можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваної під вартою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176, ч.3 ст.183 КПК України, до останньої може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів не обґрунтовується.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Враховуючи те, що здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 пов`язано з необхідністю проведення значного обсягу слідчих (розшукових) дій, що може зайняти тривалий проміжок часу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк не менш ніж 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Стосовно доводів сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання доньки підозрюваної в орендованій квартирі у м. Дніпро заперечував, посилаючись на відсутність дозволу орендодавця на проживання підозрюваної у вказаній квартирі.

Крім того, прокурор заперечував проти застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, мотивуючи тим, що перебування підозрюваної із військовослужбовцями та іншими відповідно створеними військовими формуваннями на території України буде становити ризик для даних осіб під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної держави агресора.

Додатково надав копії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 19 січня 2025 року, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, процесуальні документи про призначення в межах даного кримінального провадження комп`ютерно-технічної експертизи та лист з експертної установи стосовно строків її закінчення, а також матеріали які характеризують особу ОСОБА_5 .

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що до моменту затримання проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказала, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України визнає частково, не заперечує факт спілкування з ОСОБА_11 , яка раніше проживала у смт. Малотаранівка, в подальшому виїхала до Криму та хвилювалася за свій будинок. Під час їх спілкування у телеграм каналі вона повідомляла інформацію про місця розташування українських військовослужбовців, в тому числі, зі слів місцевих жителів їх села.

Підтримала правову позицію захисника ОСОБА_4 у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 подав письмові заперечення на клопотання прокурора, які підтримав у повному обсязі.

На переконання сторони захисту, підозра його підзахисної у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є необґрунтованою в частині того, що ОСОБА_5 усвідомлювала, що передає інформацію представникам іноземної держави з підстав відсутності достатніх доказів на підтвердження цього факту та є припущенням органу досудового розслідування.

Відзначена необґрунтованість підозри у вказаній частині свідчить про неправильну кваліфікацію дій його підзахисної та впливає на тяжкість інкримінованого злочину, і, як наслідок, на вирішення питання щодо запобіжного заходу. З огляду на наведене, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 114-2 КК України, що передбачає менш суворе покарання, ніж ч. 2 ст. 111 КК України та має бути враховано при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу.

Просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу його підзахисній, а в разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про обґрунтованість підозри в повному обсязі, просив одночасно з продовженням строку тримання під вартою визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, просив врахувати активне сприяння його підзахисної органу досудового розслідування, зокрема, під час її допиту та слідчого експерименту, наявність у доньки ОСОБА_5 - ОСОБА_12 житла у місті Дніпро, офіційне працевлаштування останньої та наявність постійного законного доходу, достатнього для внесення нею застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також згоду доньки внести заставу у цьому розмірі, надати матері житло та засоби для існування.

На підтвердження наведених ним обставин надав копії договору оренди житла від 28.09.2024 року, довідки №UKR/ADMIN/DNI/33 від 13.11.2024 року щодо працевлаштування ОСОБА_12 , свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_12 , паспорту ОСОБА_12 для долучення до матеріалів клопотання та оригінали цих документів для огляду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_13 інкримінованого йому злочину слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0001664 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

19 вересня 2024 року о 12 годині 30 хвилин підозрювана ОСОБА_5 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

19 вересня 2024 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_14 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року до підозрюваної ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком до 17 листопада 2024 року без визначення розміру застави.

13 листопада 2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001664, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до 4 місяців, тобто до 19 січня 2025 року.

На даний час у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема, зняття грифу секретності (розсекречення) з матеріалів відповідно до яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі, клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали слідчого судді про надання дозволу та доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, отримати та опрацювати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи, встановити та допитати в якості свідків осіб, яким відомі обставини причетності ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення та оголосити про підозру особам, які причетні до вчинення кримінального правопорушення в остаточній редакції, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) дій та експертизи потребує додаткового часу, що матиме істотне значення для досудового розслідування. Крім того, після отримання висновку вищевказаної експертизи, з урахуванням зазначених у ньому відомостей, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу і це цілком доведено стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001664 від 06.06.2024 року, у повідомленні про виявлення кримінального правопорушення №78/2/31/1-326 від 03.06.2024 року, у рапорті заступника начальника ВКР ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 03.06.2024 року, у повідомленні на виконання постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій за підписом заступника начальника ВКР ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 07.06.2024 року за № 78/2/31/1-327нт, у повідомленні на виконання постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій за підписом заступника начальника ВКР ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 24.06.2024 за № 78/2/31/1-388нт, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.07.2024 року, у повідомленні на виконання постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій за підписом заступника начальника ВКР ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 30.08.2024 року за № 78/2/31/1-805нт, у відповіді керівника групи СІЗ ДВКР СБ України ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця» від 22.08.2024 року № 17/5/3-631нт, у протоколі обшуку від 19.09.2024 року, у протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2024 року, у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.09.2024 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України , що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Тож, в цьому контексті слідчий суддя вважає доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри в частині того, що ОСОБА_5 дійсно усвідомлювала, що передає інформацію представникам іноземної держави, відсутності доказів на підтвердження цього факту та неправильності кваліфікації дій останньої за ч. 2 ст. 111 КК України, є непереконливими.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати дотепер ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання її винуватою та вагомість наявних доказів про вчинення останньою інкримінованого злочину, а також дані про особу підозрюваної, яка не має достатніх соціальних зв`язків і зареєстрована та проживає одна в населеному пункті, який розташований неподалік від лінії ведення активних бойових дій, офіційно не працевлаштована, які у своїй сукупності можуть спонукати останню до зміни місця проживання, у тому числі, шляхом виїзду на тимчасово окуповану територію або за кордон. Тим більше, обмеження щодо виїзду жінок, які не є військовозобов`язаними або держслужбовцями, за межі країни відсутні.

Також слідчий суддя погоджується з такими доводами слідчого, що у разі не продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити будь-які речі, що мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм», підозрювана може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення нею протиправних дій та повідомити осіб, котрим вона поширювала відповідну інформацію, які, у свою чергу, можуть видалити сліди переписок із нею.

Продовження передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обумовлене певними обставинами та характером інкримінованого підозрюваній ОСОБА_5 злочину, зокрема, надання в умовах воєнного стану допомоги представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України.

При цьому, з огляду на те, що підозрювана зареєстрована та проживає у населеному пункті Донецької області, де на даний час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, а також на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 лояльне налаштована до окупаційних військ рф, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде мати можливість вчинити інший злочин або продовжити дії, у яких підозрюється.

Діставшись висновку про продовження існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведені заявлені у клопотанні ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, експертів в кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження існування цих ризиків та фактичне дублювання мотивів на їх підтвердження.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, яка з травня 2022 року офіційно не працевлаштована, не судима, зареєстрована та проживає одна у прифронтовій зоні Донецької області, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування у даному випадку єдиного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваної.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12 січня 2025 року включно.

Вирішуючи питання про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, про що просила сторона захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та конкретні обставини злочину, направленого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану достеменну обізнаність підозрюваної про ведення повномасштабних воєнних дій та збройної агресії РФ проти України, зважаючи на те, що досудове слідство триває, проводяться певні слідчі (розшукові) дії, а також на те, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до переліку правопорушень, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки застосування такого альтернативного запобіжного заходу не відповідатиме тяжкості та характеру інкримінованого злочину.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тож, в цьому контексті доводи захисника ОСОБА_4 щодо можливості визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде відповідати тяжкості інкримінованого злочину та характеру наявного суспільного інтересу.

У той же час, слідчий суддя зважає на надані стороною захисту матеріали, які свідчать про те, що у підозрюваної є можливість проживати із своєю донькою ОСОБА_12 у м. Дніпро в орендованій квартирі та фінансова спроможність останньої внести заставу, проте такі обставини, у даному випадку, не є вирішальними у прийнятті рішення про застосування такого альтернативного запобіжного заходу, оскільки не нівелюють існуючі ризики.

Тим більше, наявність у підозрюваної дорослої працевлаштованої доньки не стало стримуючим фактором для запобігання протиправної поведінки ОСОБА_5 .

Водночас, на внутрішнє переконання слідчого судді, підозрювана ОСОБА_12 під час цього розгляду не виявляла такої посткримінальної поведінки, яка б свідчила про її каяття, а, навпаки, оспорювала факт своєї усвідомленості у тому, що передає інформацію представникам іноземної держави.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 12 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 199, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0001664, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити в межах строку досудового розслідування до 12 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 12 січня 2025 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 40 хвилин 19 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1