Справа № 202/2144/25
Провадження № 1-кс/202/1772/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

03 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000184 від 28.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп SCHMITZ SKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 27.02.2025 року о 22 год. 05 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «SCHMITZ SKO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Н-31 «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка», на 40 км зазначеної автодороги у Дніпровському районі Дніпропетровської області, допустив наїзд на невстановленого пішохода (чоловіка віком 35-40 років), який внаслідок отриманих травм помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп SCHMITZ SKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно зі свідоцтвами про реєстрацію серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 належать на праві власності приватній фірмі «ОРДЕКС».

Постановою слідчого вищевказані вантажний автомобіль та напівпричіп визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вантажного автомобіля та напівпричепа, які є речовими доказами, чи наявних на них слідів правопорушення, проведення судових експертиз, виникла потреба в накладенні на них арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор та володілець майна не з`явилися, що не перешкоджає судовому розгляду.

При цьому в матеріалах клопотання наявна заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 28.02.2025 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0000184.

Як убачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп SCHMITZ SKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження транспортних засобів, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, а їх володілець є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження.

Крім того, власник може у будь-який час розпорядитися цим майном.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп SCHMITZ SKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника та володільця цього майна, арешт не матиме негативних наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказані транспортні засоби та арешт майна носить тимчасовий характер.

Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, зокрема після проведення необхідних експертних досліджень та інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню вантажного автомобіля «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа SCHMITZ SKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 чи псування, перетворення, знищення наявних на них слідів, на цей вантажний автомобіль та напівпричіп необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вантажний автомобіль «RENAULT MAGNUM AE 430» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп SCHMITZ SKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать на праві власності приватній фірмі «ОРДЕКС», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними транспортними засобами.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, або якщо арешт накладено необґрунтовано мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_5