Справа № 405/691/24
провадження № 1-кс/405/264/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ТОВ «ТАБАКЕРКА» - адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001443, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 надійшло клопотання про арешт майна, яке належить ТОВ «ТАБАКЕРКА».

Слідчим стверджується, що майно, яке належить ТОВ «ТАБАКЕРКА» є речовими доказами у кримінальному провадженні, які на собі зберегли сліди його вчинення та є таким, що набуті юридичною особою в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Метою арешту майна, яке слідчий просить арештувати та належить ТОВ «ТАБАКЕРКА» є збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав та додав, що просить накласти арешт на всі пачки з сигаретами, як на ті, на яких відсутні марки акцизного податку, на яких марки акцизного податку не відповідають офіційним зразкам марок акцизного податку, як і на ті, які придатні для реалізації на території України.

Представник власника майна заперечив щодо задоволення клопотання та додав, що пачки з сигаретами були вилучені під час обшуку 06.02.2024, а в березні слідчий направив вилучене майно до експертної установи для проведення експертизи, однак, ухвалою Кропивницького апеляційного суду було скасовано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда та відмовлено у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зобов`язано слідчого повернути майно, але майно до цього часу не повернуто.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, заперечення представника ТОВ «ТАБАКЕРКА», повно та всебічно дослідивши клопотання слідчого про арешт майна та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001443, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2024 накладено арешт на майно, яке 06.02.2024 вилучено під час обшуку у кіоску «Тютюн та кава». Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.04.2024 скасовано ухвалу слідчого судді від 06.02.2024 та зобов`язано повернути власнику тимчасово вилучене майно.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також приймає до уваги положення п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, яким закріплено, що слідчий суддя першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, здійснює контроль свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

А частиною 3 згаданої статті покладено обов`язок щодо вжиття заходів з повернення тимчасово вилученого майна саме на слідчого, прокурора.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Резюмуючи викладене, слідчий суддя констатує про невиконання слідчим ухвали Кропивницького апеляційного суду від 11.04.2024, якою відмовлено в накладенні арешту на майно, яке належить ТОВ «ТАБАКЕРКА», а вилучене під час обшуку 06.02.2024 майно повернути власнику, та вважає, що стороною обвинувачення у кримінальному провадженні свідомо проігноровано вимоги ч. 1 ст. 169, ч. 3 ст. 173 КПК України щодо необхідності вжиття заходів у поверненні тимчасово вилученого майна власнику.

Наведені обставини також свідчать, що сторона обвинувачення утримувала майно без належної на те правової підстави.

Окрім цього, слідчим суддею звертається увага і на те, що у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001443 від 11.12.2023, у короткому викладі обставин зазначено, що «невідомі особи на території м. Кропивницький та Кіровоградської області без передбачених законодавством дозволів здійснюють зберігання з метою збуту та збут товарів підакцизної групи».

Наведене свідчить, що згідно фабули кримінального провадження, досудовим слідством має встановлюватись відсутність або наявність дозволу на зберігання та збут підакцизних товарів. Натомість, слідчий фактично розширив межі кримінального провадження та здійснив збирання доказів шляхом призначення експертиз та отримання висновків експертів, які не відповідають фабулі того кримінального правопорушення, у якому здійснюється досудове розслідування. Отже, слідчим без належних на те підстав встановлював обставини кримінального провадження, а саме щодо відповідності підакцизних товарів (тютюнові вироби) нормам ДСТУ та іншим нормативно правовим актам, чим вийшов за межі кримінального провадження.

Крім того, в судовому засіданні слідчим також зазначено про необхідність накладення арешту на усі тютюнові вироби, хоча з його пояснень вбачається, що серед них є і такі, що придатні для продажу на території України. Накладення арешту на усе майно безумовно свідчитиме про порушення прав ТОВ «ТАБАКЕРКА», як власника цього майна, та порушить його конституційне право щодо належного володіння, користування та розпорядження належним йому майном (ст. 41 Конституції України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

На підставі зазначеного, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність слідчим, як в клопотанні, так і під час розгляду клопотання, необхідності в накладення арешту на зазначене в ньому майно, відсутність підстав вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, що свідчить про необґрунтованість клопотання слідчого та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_5