ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/1123/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/537/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 листопада 2024 року відносно ОСОБА_6 ,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000204 від 16.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що з реєстру матеріалів досудового розслідування, слідчий не зазначає або зазначає не в повному обсязі про прийняті процесуальні рішення, номера й дати проваджень, осіб, які приймали рішення тощо, зокрема, відсутні відомості про внесення відомостей до ЄРДР; у пунктах 5-6, 8, 11 розділу І не зазначено учасників проведення процесуальної дії; у п. 5 розділу ІІ не зазначено номери кримінальних проваджень, які об`єднано; у п. 9-12 не зазначено про допит якого свідка надано дозвіл; у п. 15-17 розділу ІІ не зазначено до яких документів надано тимчасовий доступ; у п. 4-6 розділу ІІІ не зазначено до яких документів надано тимчасовий доступ.

Крім того судом зазначено, що обвинувальний акт, який був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 01.07.2024 та вручений стороні захисту не містить дату його складення та затвердження.

Наданий у підготовчому засіданні екземпляр обвинувального акта не відповідає змісту обвинувального акта, який знаходиться на розгляді в суді в частині дати його складення та затвердження, а також аркуші 38 наданого обвинувального акту і обвинувального акту, який мається на розгляді в суді, мають різні тексти, що є неприпустимим, оскільки обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ досудового слідства, у якому дається офіційна оцінка дій підозрюваного, який з моменту затвердження обвинувального акта та передачі його до суду отримує статус обвинуваченого, є процесуальним рішенням, який по формі і змісту має бути однозначним і не може прокурором викладатися у екземплярах з різним змістом і містити різні відомості, тобто на розгляді у суді має бути один обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що обвинувальний акт був безпідставно повернутий прокурору внаслідок застосування надмірного формалізму, а тому вказані у рішенні підстави є такими, що не можуть бути належними та достатніми для прийняття відповідного судового рішення.

Зокрема вказує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000204 від 16.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 368 КК України було скеровано на адресу суду першої інстанції шляхом надсилання до ІНФОРМАЦІЯ_1 через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему електронної копії вказаного обвинувального акту з відповідними додатками, та накладенням електронного цифрового підпису, де йому присвоєно єдиний унікальний № 613/1123/24 та здійснено автоматизований розподіл справ між суддями.

В подальшому, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2024 обвинувальний акт у вказаній справі направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення підсудності кримінального провадження.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.08.2024 подання в.о. голови ІНФОРМАЦІЯ_1 про направлення кримінального провадження до іншого суду задоволено частково.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено на розгляд ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2024 обвинувальний акт у вказаній справі направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення підсудності кримінального провадження.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.09.2024 обвинувальний акт у вказаній справі направлено із ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стосовно висновків суду, що на розгляді у суді має бути один обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, автор апеляційної скарги зазначає, фактично склалася ситуація, що на розгляді в суді знаходиться два обвинувальних акта щодо ОСОБА_6 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, внесеного в Єдиний реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 16.10.2023, повідомлю наступне.

Так на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала електронна копія обвинувального акту у кримінального провадженні №0000204 від 16.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачень ч. З ст. 368 КК України, направлена шляхом надсилання до ІНФОРМАЦІЯ_1 через Єдину судову інформаційну телекомунікаційну систему, а прокурором під час підготовчого судового засідання до матеріалів судової справи долучено оригінал вказаного обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, а також розписку обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, жодних зауважень як обвинуваченим так і його захисники щодо форми та змісту обвинувального акту під час підготовчого судового засідання не надходило.

Враховуючи викладене, на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_5 ; Харківської області перебував один обвинувальний акт у кримінального провадженні №0000204 від 16.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. З ст. 368 КК України та його копія роздрукована з Єдиної судова інформаційно-телекомунікаційної системи.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування зазначає, що це не є підставою для повернення обвинувального акту.

Сторони кримінального провадження були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.

Учасники провадження були повідомлені про дату, час та місце засідання, проте в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому обвинувачення, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України колегія суддів вважає обґрунтованим.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт, який був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 01.07.2024 та вручений стороні захисту не містить дату його складення та затвердження.

При цьому в підготовчому судовому засіданні прокурором надано суду «інший» обвинувальний акт, який в свою чергу

Натомість, наданий у підготовчому засіданні екземпляр обвинувального акта не відповідає змісту обвинувального акта, який знаходиться на розгляді в суді в частині дати його складення та затвердження, а також аркуші 38 наданого обвинувального акту і обвинувального акту, який наразі мається на розгляді в суді, мають різні тексти, що є неприпустимим.

Отже в суді першої інстанції фактично склалася ситуація, що на розгляді знаходиться два обвинувальних акта щодо ОСОБА_6 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000204 від 16.10.2023.

Тобто матеріали справи свідчать про те, що обвинувальний акт, який первісно надійшов до Богодухівського районного суду Харківської області, «новий» обвинувальний акт, який надано прокурором під час підготовчого судового засідання у ІНФОРМАЦІЯ_6 та копія обвинувального акту яку надано стороні захисту різняться між собою, про що міститься посилання в оскаржуваній ухвалі та не заперечується автором апеляційної скарги.

Сторона обвинувачення пояснює це тим, що на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала електронна копія обвинувального акту у кримінального провадженні №0000204 від 16.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачень ч. З ст. 368 КК України, направлена шляхом надсилання до ІНФОРМАЦІЯ_1 через Єдину судову інформаційну телекомунікаційну систему, а прокурором під час підготовчого судового засідання до матеріалів судової справи долучено оригінал вказаного обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, а також розписку обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Між тим, автором апеляційної скарги не взято до уваги, що обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ досудового слідства, у якому дається офіційна оцінка дій підозрюваного, який з моменту затвердження обвинувального акта та передачі його до суду отримує статус обвинуваченого, є процесуальним рішенням, який по формі і змісту має бути однозначним і не може прокурором викладатися у екземплярах з різним змістом і містити різні відомості.

З цього випливає, що суд не може обирати, який саме із запропонованих прокурором обвинувальних актів йому належить розглядати, а відтак рішення про повернення обвинувального акту прокурору є правильним.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності підстав для повернення обвинувального акту з огляду на недоліки реєстру досудового розслідування є слушними, проте лише за умови, коли це єдина підстава для його повернення.

В даному випадку навіть зважаючи на обґрунтованість вказаного аргументу, інші висновки суду першої інстанції стосовно необхідності повернення обвинувального акту автором апеляційної скарги не спростовані.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 листопада 2024 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді