УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/355/25

Провадження № 1-кс/486/67/2025

24 лютого 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 22 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000049, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 у режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 22 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000049, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що провадженні СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2025 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.1 ст.129 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», не пізніше 18:05 год. 22 лютого 2025 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання боєприпасів, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозвіл на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлений час та спосіб та у не встановленої особи, незаконно придбав боєприпаси, а саме, корпус гранату «М67» у кількості 1 шт. з підривачем типу «FUZE M213» та гранату «DM61A1» у кількості 1 шт. з підривачем типу «TENNMEK DM82A3», які незаконно перевіз до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх незаконно зберігати, та у подальшому незаконно носити при собі у руці та кишені одягненого на ньому верхнього одягу, зокрема виніс їх у під`їзд № 2, будинку АДРЕСА_2 , чим вчинив усі дії, пов`язані із придбанням, носінням та зберіганням бойових припасів без передбаченого законом дозволу, до моменту його затримання 22 лютого 2025 року.

22 лютого 2025 року в період часу з 20:10 год. по 21:00 год. слідчим СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення огляду місця події за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, б-р Квітковий, 7 на подвір`ї навпроти під`їзду №2, виявлено та вилучено у ОСОБА_5 бойові припаси гранату «М67» у кількості 1 шт. з підривачем типу «FUZE M213» та гранату «DM61A1» у кількості 1 шт. з підривачем типу «TENNMEK DM82A3», які останній, без передбаченого законом дозволу, зберігав при собі до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, спрямований на погрозу вбивством, 22 лютого 2025, приблизно о 16 годині 55 хвилин прийшов до магазину «Добрий кошик», який розташований по вулиці Європейська, 44 в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, взявши з собою бойові припаси корпус гранату типу «М67» у кількості 1 шт. з підривачем типу «FUZE M213» та гранату «DM61A1» у кількості 1 шт. з підривачем типу «TENNMEK DM82A3», зберігаючи їх при собі у руках.

Знаходячись на вулиці біля вказаного магазину, ОСОБА_5 підійшов до раніше невідомої йому жінки - ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відразу почав висловлюватись на її адресу агресивно.

В цей момент у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на погрозу вбивством ОСОБА_8 за допомогою бойових припасів корпус гранати типу «М67» у кількості 1 шт. з підривачем типу «FUZE M213» та гранати «DM61A1» у кількості 1 шт. з підривачем типу «TENNMEK DM82A3».

Реалізуючи свій злочинний умисел і не бажаючи від нього відмовлятись ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, розуміючи, що його дії викликають у ОСОБА_8 побоювання за власне життя, підійшов до останньої на відстань приблизно одного метра, та тримаючи у руках вищезазначені бойові гранати з метою виклику почуття тривоги та стурбованості, не маючи на меті позбавлення останньої життя, почав висловлювати в адресу ОСОБА_8 погрози вбивством, супроводжуючи вказані погрози нецензурною лайкою на її адресу.

На підтвердження своїх погроз, з метою змусити ОСОБА_8 повірити у серйозність своїх намірів та реальність здійснення висловлених ним погроз вбивством, ОСОБА_5 став демонструвати ОСОБА_8 бойові припаси корпус гранати типу «М67» з підривачем типу «FUZE M213» та гранату «DM61A1» з підривачем типу «TENNMEK DM82A3», продовжуючи утримувати їх в руках, при цьому, висловлюючи, що саме вказаними предметами він підірве ОСОБА_8 , даючи, тим самим, останній зрозуміти можливість її застосування, чим викликав у ОСОБА_8 реальні підстави побоюватися висловлених ОСОБА_5 погроз вбивством.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а саме, погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

23 лютого 2025 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.276, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.1 ст.129 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 лютого 2025 року, рапортом ЧЧ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 22 лютого 2025 року, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 22 лютого 2025 року, протоколом огляду місця події від 22 лютого 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22 лютого 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23 лютого 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22 лютого 2025 року, протоколом прийняття заяви у ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 22 лютого 2025 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 22 лютого 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 від 22 лютого 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23 лютого 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 23 лютого 2025 року, протоколом огляду речі від 23 лютого 2025 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, носінні, зберіганні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та ч. 1 ст. 129 КК України, а саме, у погрозі вбивством.

У ході досудового розслідування для об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Знаючи, яка міра покарання його очікує за вчинення даного злочину ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Суперечність між статусом військовослужбовця та його злочинною діяльністю, зокрема незаконним імпортом боєприпасів із зони бойових дій, з якої він втік, підсилює ризик ухилення від слідства та судового розгляду. Ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

- ОСОБА_5 перебуваючи на волі може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки проживає з ним в одному населеному пункті та з ним знайомий. Крім того свідок не надавав свої покази безпосередньо суду.

- ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи.

- Враховуючи, що на даний час в країні триває військовий стан, ОСОБА_5 вчинив злочини, які викликають значний суспільний резонанс та громадську стурбованість про подальші можливі негативні наслідки в разі залишення даного злочину поза увагою правоохоронних органів.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Всі вище викладені обставини, вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про наявність яких наведено вище.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у останнього міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть його взяти на поруки.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на свідків.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання може бути небезпечним для сусідів.

Більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не зможе запобігти вище вказаним ризикам під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Стан здоров`я та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджає триманню його під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід домашній арешт.

Захисник пояснив просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Зауважив, що підозрюваний має неповнолітнього сина.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання та заслухавши свідка, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, 22 лютого 2025 року внесені відомості за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Короткий виклад обставин: 22 лютого 2025 року до відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від ОСОБА_12 , про те, що невідомий чоловік погрожує гранатою та тримає у руці предмет зовні схожий на гранату. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що даним чоловіком є військовий Збройних сил України солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який у під`їзді № 2, будинку АДРЕСА_2 у руці тримав предмет у кількості 1шт. зовні схожий на гранату та у кишені одягненого на ньому одягу також предмет у кількості 1 шт. зовні схожий на гранату. А також, 22 лютого 2025 року до відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_12 , про те, що 22 лютого 2025 року близько 16:50 год. невідомий чоловік, перебуваючи поруч з банкоматом, розташованим у фасаді магазину ТОВ «Добрий Кошик», що за адресою: м. Південноукраїнськ, вул. Європейська, 44, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин погрожував заявниці ОСОБА_8 фізичною розправою із застосуванням предмету, зовні схожого на гранату, яку остання сприйняла, як реальну загрозу для її життя.

22 лютого 2025 року о 18:05 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 лютого 2025 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначених кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами доданими до клопотання, а саме, копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22 лютого 2025 року; копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23 лютого 2025 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2025 року та копією довідки до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , який 22 лютого 2025 року близько 17:00 год. перебуваючи поруч з магазином «Добрий Кошик» погрожував їй предметом зовні схожим на гранату; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2025 року та копією довідки до нього, копією протоколу огляду речі від 23 лютого 2025 року, копією протоколу огляду місця події від 22 лютого 2025 року, в ході якого у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на бойову гранату, копіями довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, копією акту перевірки об`єкту на наявність вибухових матеріалів.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

ОСОБА_5 дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та ч. 1 ст. 129 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному. На час вчинення інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 був військовослужбовцем. Незаконний імпорт боєприпасів із зони бойових дій, підсилює даний ризик.

Слідчий суддя вважає також доведеним ризики незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті та з ними знайомий.

Однак, слідчий суддя вважає необґрунтованим ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема слідчим не вказано, які саме заходи може вживати підозрюваний до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, але має міцні соціальні зв`язки, оскільки сам виховує неповнолітнього сина, проживає разом з батьками.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо особистого зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного. Крім того, навіть у випадку застосування вказаного запобіжного заходу до ОСОБА_5 це не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Приписами статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Свідок ОСОБА_15 , мати підозрюваного, в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_5 з 03 січня перебуває у відпустці для лікування, він не є агресивним. Вона в свою чергу здатна створити умови для його тримання під домашнім арештом. Крім того ОСОБА_5 сам виховує чотирнадцятирічного сина.

З урахуванням особи підозрюваного та приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, цілодобовий домашній арешт і покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Н думку слідчого судді саме такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що перелічені вище.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24 квітня 2025 року включно, заборонивши останньому цілодобово залишати житло квартиру АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_5 з 24 лютого 2025 року до 24 квітня 2025 року включно виконувати такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім як у присутності слідчого під час досудового розслідування та суду у ході проведення судового розгляду.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 24 квітня 2025 року включно.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1