Справа №705/58/25
1-в/705/26/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, матеріали клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотання про звільнення від покарання та приведення вироку, у відповідності до вимог Закону України.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, клопотання підтримує.

Прокурор в судовому засіданні просив суд привести покарання призначене засудженому ОСОБА_4 у відповідність до вимог КК України з урахуванням змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ від 18.07.2024. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 13 ст. 537 КПК України від покарання: за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.12.2021 за вчинення - 13.12.2020 не закінченого замаху на повторне таємне викрадення майна ОСОБА_5 на суму 533,33 грн., поєднане з проникненням у сховище; за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2022 за вчинення - в ніч з 15.05.2021 на 16.05.2021 повторного таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 240 грн., поєднане з проникненням до житла; так як розмір шкоди заподіяний вказаними діяннями не перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2020 становив 2102 грн., а станом на 01.01.2021 становив 2270 грн..

Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації інших злочинів, за які відбуває покарання ОСОБА_4 не має, та те, що караність за їх вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, необхідно вважати засудженим ОСОБА_4 за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2022 за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі.

Виключити з вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2022 посилання на застосування ст. 71 та ч.4 ст. 70 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Представник СВК №92 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, беручи до уваги позицію прокурора, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2022р. за ч.1 ст. 164 КК України у виді 1 року обмеження волі. Згідно ст. 72 п. 1 ч. 1 КК України переведено один рік обмеження волі на шість місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеному за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2021 року №694/300/21 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України з урахуванням вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили: 30.12.2022 року.

Початок строку відбування покарання: 22.09.2022 року.

Кінець строку відбування покарання: 22.03.2027 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння (13.12.2020, 15.05.2021-16.05.2021) кваліфікувалося б за ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Тобто, розмір заподіяної шкоди не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2020 становив 2102 грн., 01.01.2021 становив 2270 грн..

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання - задовольнити.

Привести покарання призначене засудженому ОСОБА_4 у відповідність до вимог КК України з урахуванням змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ від 18.07.2024.

ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 13 ст. 537 КПК України від покарання:

- за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.12.2021 за вчинення - 13.12.2020 не закінченого замаху на повторне таємне викрадення майна ОСОБА_5 на суму 533,33 грн., поєднане з проникненням у сховище;

-за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2022 за вчинення - в ніч з 15.05.2021 на 16.05.2021 повторного таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 240 грн., поєднане з проникненням до житла.

Вважати засудженим ОСОБА_4 за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2022 за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі.

Виключити з вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.11.2022 посилання на застосування ст. 71 та ч.4 ст. 70 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою право обмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7