Дата документу 11.12.2024Справа № 554/8270/24
Провадження № 1-кс/554/8290/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю заявника- ОСОБА_3 ,

за участю представника заявника- адвоката- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтаві) ОСОБА_5 від 24.06.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтаві) ОСОБА_5 від 24.06.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на ті обставини, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0000461.

В рамках даного кримінального провадження 07.05.2024 ОСОБА_3 була подана заява про залучення його в якості потерпілого по даному кримінальному провадженню.

12.07.2024 заявник отримав із ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві постанову від

24.06.2024 за підписом слідчого ОСОБА_5 , про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Прохав скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтаві) ОСОБА_5 від 24.06.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала вимоги скарги та прохала її задовольнити.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у м. Полтаві в судове засідання не з`явився,про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши суть скарги та дослідивши долучені до неї матеріали та надані документи із матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Як слідує зі змісту поданої скарги, заявник ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000461.

24 червня 2024 року постановою слідчого Першого слідчого відділу( з дислокацією у м. Полтаві) ТУДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461.

Копію вказаної постанови заявник отримав 12.07.2024, чого не було спростовано під час розгляду даної скарги.

Установлено і це вбачається із представлених суду документів, що на даний час в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000461.

Під час досудового розслідування, постановою слідчого Першого слідчого відділу(з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461.

Оскаржувана постанова слідчого мотивована, зокрема тим, що ОСОБА_3 є лише заявником у вказаному кримінальному провадженні, його права та інтереси порушено не було. Права і обов`язки як потерпілого, в рамках даного кримінального провадження, у нього не виникли. Доказів, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди можливим вчиненням кримінального правопорушення надано не було. Тому підстави вважати ОСОБА_3 потерпілим від кримінального провадження немає.

Сам по собі факт завдання особі моральної, фізичної чи майнової шкоди повинен мати причинно-наслідковий зв`язок із можливим вчиненням кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється, щоб відносно такої особи виникли підстави для залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої особи від зазначеного кримінального правопорушення , а також бути документально підтверджені потерпілим, а не лише заявлено останнім про таку шкоду.

Оскільки ОСОБА_3 не є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а є лише заявником , тому підстави вважати його потерпілим у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, слідчий дійшов до висновку про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461.

Ураховуючи наведені заявником обставини, враховуючи його незгоду із рішенням слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим та аналізуючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя зазначає про таке.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000461 не набув статусу особи, яка відповідно до вимог ст. 220 КПК України наділена правом заявляти клопотання про проведення процесуальних дій під час досудового розслідування.

ОСОБА_3 не може бути допитаний як потерпілий у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відсутні законні підстави для цього , про що прийнято відповідне рішення.

За положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Разом із тим, у подальшому заявник, як учасник кримінального провадження, наділений відповідним обсягом процесуальних прав, не позбавлений можливості реалізувати їх у порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, як у матеріалах скарги, так під час розгляду скарги заявником скарги не доведено, що постанова слідчого є необґрунтованою та незаконною.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та доказиз точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 24, 55, 110, 220, 303-309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Полтаві) ОСОБА_5 від 24.06.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000461,-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1