Справа № 463/1964/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/760/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено частково клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить з моменту проголошення ухвали 04 березня 2025 року до 02 травня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

В решті клопотання відмовлено.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 196 КПК України, копію ухвали вручено підозрюваному негайно після її проголошення.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 5 років, крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 спрямоване проти авторитету органів державної влади (додатковий об`єкт кримінального правопорушення здоров`я працівника правоохоронного органу), в його діях наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, також те, що на утриманні підозрюваного є неповнолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатна бабуся ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивну характеристику за місцем проживання, а тому є недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак є наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу, який є другим після тримання під вартою за ступенем жорсткості видом запобіжного заходу.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 березня 2025 року. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000498 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 60 днів.

Зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 офіційно не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу. Крім цього, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, востаннє за ч. 4 ст. 187, ч. 1 с. 263, ч. З ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років. Отже, є підстави вважати, що підозрюваний продовжить вчиняти нові злочини, зокрема злочини проти громадського порядку та моральності, проти власності та злочини проти життя та здоров`я особи;

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до п`яти років, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_7 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості. Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від слідства, прокуратури та суду. Крім цього, в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки підозрюваний не працює, відтак факт перебування на його утриманні неповнолітнього сина 2008 р.н. та непрацездатної бабусі 1930 р.н. потребує додаткової перевірки.

Зважаючи на викладене, враховуючи той факт, що ОСОБА_7 є особою раніше судимою, у зв`язку з чим розуміє невідворотність покарання, відсутність у нього законного джерела доходів, слід прийти до висновку про ймовірність переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду.

Вважає, що жодний запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У поданих запереченнях адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Зауважує, що суд звернув увагу на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зокрема, неповнолітнього сина та непрацездатної бабусі 1930 року народження, які перебувають на його утриманні, що підтверджено відповідними документами, позитивну характеристику за місцем проживання. Ці обставини свідчать про відсутність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор у своїй скарзі вказує на попередню судимість підозрюваного, однак не враховує, що попередні судимості не пов`язані з поточним звинуваченням. Крім того, суд у своїй ухвалі врахував, що підозрюваний не вчиняв правопорушень протягом останніх років, що свідчить про відсутність ризиків вчинення нових злочинів.

Зазначає, що прокурор стверджує, що підозрюваний не має постійного доходу, однак не надає доказів того, що це створює ризики для кримінального провадження. Навпаки, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та відповідальність за утримання сім`ї - дружини, неповнолітнього сина та інших членів родини, що свідчить про його стабільність та відсутність намірів переховуватися.

Вказує, що прокурор не надав жодних доказів того, що підозрюваний може впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню. Навпаки, підозрюваний ОСОБА_7 з моменту обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту ніякими своїми діями не надав підстав рахувати, що буде впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню. Ця поведінка підозрюваного підтверджує, що уникнути ризиків цілком можливо й без застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Зауважує, що слідчий суддя в своїй ухвалі правомірно врахував, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 , належить до категорії нетяжких, а покарання за нього передбачає до 5 років позбавлення волі. Враховуючи ці обставини, суд визнав, що застосування домашнього арешту є пропорційним та відповідає принципу гуманізму у кримінальному провадженні.

Стверджує, що прокурор у своїй скарзі голослівно посилається на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак не надає жодних доказів їх наявності. Зокрема, не доведено, що підозрюваний може переховуватися, впливати на свідків або вчинити нові злочини. Навпаки, підозрюваний перебуває під домашнім арештом з 13 листопада 2024 року, і за цей час не вчинив жодних дій, які б свідчили про наявність ризиків.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечили проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: рапортом від 02.03.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

протоколами огляду предмета (відеозаписів з місця події); речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в апеляційному суді встановлено, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу, останній жодних дій про які вказує прокурор не вчинив та стороною обвинувачення не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, щодо того, що при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу враховується той факт, що на утриманні підозрюваного є неповнолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатна бабуся ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також враховується позитивна характеристика за місцем проживання, а тому наявні правові підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу, який є другим після тримання під вартою за ступенем жорсткості видом запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої її підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4