ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000200 від 22.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, -

встановив:

В травні 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, у громадянина України ОСОБА_6 , який усвідомлював, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, усвідомлюючи при цьому, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись на території ДП «Одеський морський торговельний порт» (м. Одеса, площа Митна, 1), використовуючи власний мобільний телефон (термінал) марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 », в період з 11.05.2024 року по 12.05.2024 року, здійснив фото- і відео-фіксацію території ДП «Одеський морський торговельний порт» (м. Одеса, площа Митна, 1), разом з причальними станками де пришвартовано корабельно-катерний склад Флотилії Військо-Морських Сил України.

При цьому, ОСОБА_6 за допомогою застосунку «Telegram» (сервіс для миттєвого обміну повідомленнями, фото та відеофайлами, а також здійснення аудіо- та відео-дзвінків) маючи аккаунт « ОСОБА_7 » (авторизований за абонентським номером телефону НОМЕР_4 ), перебуваючи у м. Одеса, точне місце не встановлено, надіслав (поширив) о 21:38 год. 12.05.2024 року в особистому Телеграм-чаті користувачу, який має профіль (аккаунт) із нік-неймом « ОСОБА_8 » (авторизований за абонентським номером телефону НОМЕР_5 ) та збережений у телефонній книзі вказаного мобільного телефону (терміналу) ОСОБА_6 як контакт під іменем « ОСОБА_9 », створений відеозапис, на якому зафіксовано десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України пришвартований до причалу на території ДП «Одеський морський торговельний порт» (м. Одеса, площа Митна, 1).

В подальшому, ОСОБА_6 , о 10:08 год. 14.05.2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власний мобільний телефон (термінал) марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 », приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в соціальній мережі «ТікТок» (соцмедійному застосунку для створення і поширення відеофайлів та онлайн-трансляцій) як користувач « ОСОБА_10 » (веб-адреса облікового запису за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ім`я користувача « ОСОБА_11 », поширив, шляхом опублікування та із зазначенням місця проведення вказаної відео-зйомки, на зазначеній сторінці в соціальній мережі «ТікТок» попередньо створений ним вказаний відеозапис, на якому зафіксовано десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України пришвартований до причалу на території ДП «Одеський морський торговельний порт» (м. Одеса, площа Митна, 1).

Поширений ОСОБА_6 відеозапис із вказаною інформацією доступний для загального ознайомлення необмеженого кола осіб, які відвідували створену ним і відкриту для загального доступу сторінку (акаунт) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ім`я користувача « ОСОБА_11 », в соціальній мережі «ТікТок» (веб-адреса облікового запису за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також автоматично надійшов як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «ТікТок», підписаним на його сторінку (акаунт) « ОСОБА_10 ».

Станом на 14:22 год. 21.05.2024 року в розділі «Підписники» сторінки (аккаунта) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в соціальній мережі «ТікТок» наявні 6788 користувачів, вказаний відеозапис переглянули 2006 користувачів, розповсюдили (поділились) вказаним відеозаписом 5 користувачів та 18 користувачів відмітили вказане відео вподобайкою.

За змістом поширеного ОСОБА_6 відеозапису можливо ідентифікувати на місцевості розташування десантного катеру типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України. Інформація про розташування вказаного десантного катеру Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувались. Поширення викладеної інформації може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він вклав з товаришем договір на вантажоперевізки, а саме вивозив товар з м. Нікополя та привозив в Одеський порт. 11-12 травня 2024 року у Морському торгівельному порту він зняв відео, де висміював ухилянтів, та в той момент як він його знімав в кадр потрапив маленький катер, при цьому жодних військових та інших знаків впізнання не було та він думав, що це портовий корабель, який обслуговує порт. Після того, як він виїхав з порту та відпочивав, надіслав колезі знятий відеоматеріал. На наступний день він поїхав до м. Кривий Ріг де виставив це відео до «ТікТок». 21.05.2024 року він приїхав в Одеський порт, де з ним почали спілкуватись працівники військової контррозвідки та повідомили йому, що він порушив закон. Він віддав їм телефон, пояснив мотиви та його відпустили. Після того як його розвантажили він поїхав до тітки відпочивати. Прийшовши на наступний день, йому віддали паспорт та сім карту, сказали чекати оскільки йде перевірка матеріалу, який він відзняв. 22.05.2024 року він попав до СБУ, пояснив свої дії та йому вручили підозру. Також, ОСОБА_6 пояснив, що ТікТок канал знімає з 2019 року, в основному сюжети - ремонт автомобілей та гумористичні відео, жодної військової тематики в його відео немає.

Таким чином, пояснення обвинуваченого фактично свідчать про невизнання ним своєї вини та фактичних обставин обвинувачення. Тому, з урахуванням того, що ОСОБА_6 фактично не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, суд дослідив всі докази у справи, надані учасниками кримінального провадження суду.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина підтверджується, а позиція захисту повністю спростовується сукупністю доказів, досліджених судом. Натомість, жодного доказу на підтвердження версії захисту суду не надано.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинувачені підтверджується дослідженими судом доказами.

Протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 22.05.2024 року, за даними якого по суті обставин, що слугували підставою для затримання ОСОБА_6 , останній пояснив, що він розуміє за що його затримали, намірів передавати інформацію країні нападнику на Україну не було. При в`їзді в Одеський порт ніхто не інформував за відео-фотозйомку в порту. Фотографував об`єкт по своїй ініціативі.

Протоколом огляду особи на предмет наявності тілесних ушкоджень від 22.05.2024 року, з якого вбачається, що в ході огляду ОСОБА_6 встановлено, що на тілі відсутні тілесні ушкодження, шрамів та татуювань не виявлено, скарги на самопочуття відсутні. Наявні старі шрами в районі ліктя правої руки, в районі лівого плеча.

Протоколом огляду речей та документів від 21.05.2024 року, з додатками, відповідно до якого предметом огляду був телефон марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 », який був добровільно наданий громадянином ОСОБА_6 . Під час огляду вказаного телефону, встановлено, що на даний мобільний термінал здійснювалось фото- відеофіксація території Одеського торгівельного морського порту м. Одеси у період з 11.05.2024 року по 12.05.2024 року разом з причальними стінками де пришвартований корабельно-катерний склад ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, на вказаному мобільному терміналі, у внутрішній пам`яті наявний мобільний застосунок соціальної мережі «ТікТок», в якому наявний профіль (аккаунт) зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до якого не обмежено власником, та перегляд вказаного профілю мають необмежена кількість користувачів, які мають доступ до мережі Інтернет. В ході огляду вищевказаного профілю, власником та користувачем якого є громадянин ОСОБА_6 , встановлено, що о 10:08 год. 14.05.2024 року розміщено відео, де зафіксовано пришвартований десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України, який має станом на момент проведення огляду 2006 переглядів користувачами соціальної мережі «ТікТок». Поряд з цим, вищевказане відео громадянин ОСОБА_6 за допомогою мобільного застосунку «Telegram» (сервіс для миттєвого обміну повідомленнями, фото та відеофайлами, а також здійснення аудіо- та відео-дзвінків) маючи аккаунт « ОСОБА_7 », який авторизований під номером « НОМЕР_4 » переслав о 21:38 год. 12.05.2024 року в особистому чаті користувачу, який має профіль (аккаунт) із нік-неймом « ОСОБА_8 », авторизований під « НОМЕР_5 » та збережений у телефонній книзі як « ОСОБА_9 ».

Протоколом огляду речей від 21.06.2024 року, відповідно до якого предметом огляду був телефон марки «iPhone», модель «7», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , s/n- НОМЕР_7 , який був добровільно наданий громадянином ОСОБА_6 . Під огляду галереї вказаного телефону встановлено, що на даний мобільний термінал здійснювалось фото - відеофіксація території Одеського торгівельного морського порту м. Одеса у період з 11.05.2024 року по 12.05.2024 року разом з причальними стінками де пришвартовано корабельно-катерний склад ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, на вказаному мобільному терміналі, у внутрішній пам`яті наявний мобільний застосунок соціальної мережі «ТікТок», в якому наявний профіль (аккаунт) зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до якого не обмежено власником, та перегляд вказаного профілю мають необмежена кількість користувачів, які мають доступ до мережі Інтернет. В ході огляду вищевказаного профілю, власником та користувачем якого є громадянин ОСОБА_6 , встановлено, що о 10:08 год. 14.05.2024 року розміщено відео, де зафіксовано пришвартований десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України, який має станом на момент проведення огляду 2006 переглядів користувачами соціальної мережі «ТікТок». В ході огляду телефонної книги виявлено наступні номери, які належать російським операторам зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , записані, як « ОСОБА_12 »; НОМЕР_10 , записаний як « ОСОБА_13 »; НОМЕР_11 , записаний як « ОСОБА_14 ». Під час огляду соціальної мережі «Instagram» аккаунт « ОСОБА_15 » власником та користувачем якого є громадянин ОСОБА_6 , інформації щодо пересилання фотознімків військової техніки, місць дислокування особового складу ЗС України не виявлено. Крім цього, під час огляду додатку для обміну повідомленнями «Signal» аккаунта « ОСОБА_16 » мобільний телефон: НОМЕР_4 інформації щодо пересилання фотознімків військової техніки, місць дислокування особового складу ЗС України не виявлено.

Протокол огляду речей від 21.06.2024 року, відповідно до якого предметом огляду був телефон марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 », який був добровільно наданий громадянином ОСОБА_6 . Під час огляду вказаного телефону, встановлено, що на даний мобільний термінал здійснювалось фото- відеофіксація території Одеського торгівельного морського порту м. Одеси у період з 11.05.2024 року по 12.05.2024 року разом з причальними стінками де пришвартований корабельно-катерний склад ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, на вказаному мобільному терміналі, у внутрішній пам`яті наявний мобільний застосунок соціальної мережі «ТікТок», в якому наявний профіль (аккаунт) зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до якого не обмежено власником, та перегляд вказаного профілю мають необмежена кількість користувачів, які мають доступ до мережі Інтернет. В ході огляду вищевказаного профілю, власником та користувачем якого є громадянин ОСОБА_6 , встановлено, що о 10:08 год. 14.05.2024 року розміщено відео, де зафіксовано пришвартований десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України, який має станом на момент проведення огляду 2006 переглядів користувачами соціальної мережі «ТікТок». Поряд з цим, вищевказане відео громадянин ОСОБА_6 за допомогою мобільного застосунку «Telegram» (сервіс для миттєвого обміну повідомленнями, фото та відеофайлами, а також здійснення аудіо- та відео-дзвінків) маючи аккаунт « ОСОБА_7 », який авторизований під номером « НОМЕР_4 » переслав о 21:38 год. 12.05.2024 року в особистому чаті користувачу, який має профіль (аккаунт) із нік-неймом « ОСОБА_8 », авторизований під « НОМЕР_5 », « НОМЕР_12 » та збережений у телефонній книзі як « ОСОБА_9 ». У подальшому переписка була видалена користувачем із нік-неймом « ОСОБА_8 », авторизований під « НОМЕР_5 » та збережений у телефонній книзі як « ОСОБА_9 ». В ході огляду телефонної книги виявлено наступні номери, які належать російським операторам зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , записані як « ОСОБА_12 »; НОМЕР_10 , записаний як « ОСОБА_13 »; НОМЕР_11 , записаний як « ОСОБА_14 ». У журналі дзвінків виявлено регулярні з`єднання з абонентом « ОСОБА_9 » авторизований під « НОМЕР_5 », « НОМЕР_12 ». Під час огляду соціальної мережі «Instagram» аккаунт « ОСОБА_15 » власником та користувачем якого є громадянин ОСОБА_6 , інформації щодо пересилання фотознімків військової техніки, місць дислокування особового складу ЗС України не виявлено. Також під час огляду соціальної мережі «Facebook» аккаунт « ОСОБА_17 » власником та користувачем якого є громадянин ОСОБА_6 , інформації щодо пересилання фотознімків військової техніки, місць дислокування особливого складу ЗС України не виявлено.

Листом начальника штабу - заступника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірала ОСОБА_18 №154/132/2965дск від 22.05.2024 року, згідно якого вивченням фото- та відеоматеріалів в рамках кримінального провадження №0000020 від 17.01.2024 року відносно ОСОБА_6 , повідомлено наступне: за зазначеними у відеозаписі даними частково ідентифікується акваторія Одеського морського торгівельного порту, а саме: Заводська гавань-причали №10-З, 8-З; Практична гавань - причали №25, 26, 29, 30, 31, 32. Причали №29, 30, 31 є причалами постійного базування кораблів (катерів, суден) військових частин НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 . Причал №32 є місцем постійного базування кораблів (катерів) 1 ЗМО ДПС України. Причали №10-З, 8-З, 25, 26 використовуються з лютого 2022 року по дійсний час для періодичного розосередженого базування кораблів (катерів, суден) угрупування різнорідних сил угрупування сил і засобів ВМС ЗС України, а також військових частин НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 . У наданих фото та відеоматеріалах можливо ідентифікувати катера типу «UISKO» військової частини НОМЕР_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 та типу «ОСЕА FPB98» 1 ЗМО ДПС України. Інформація про розташування підрозділів ЗС України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань у зазначеній місцевості (акваторії) Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалась. Крім того, необхідно акцентувати, що вищезазначені типи катерів отримані за міжнародною технічною допомогою від країн-партнерів, інформація про них немає розголошуватися. У відкритому доступі інформація про отримання зазначених типів катерів або їх знаходження на території України Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не публікувалася. Надання відомостей, які містяться у наданих відеозаписах іноземній державі, іноземній організації, їх представникам, або несанкціоноване її поширення будь-яким способом в умовах правового режиму воєнного стану може надати необмеженому колу осіб дізнатись про розташування військової техніки та особового складу ВМС ЗС України із можливістю їх ідентифікації на місцевості, призвести до знищення вказаної техніки, втрат особового складу, спричинить значну шкоду обороноздатності та державній безпеці України, що в свою чергу може завдати шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості України.

Також вина ОСОБА_6 підтверджується показами допитаного свідка ОСОБА_19 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дав суду покази про те, що він знайомий з ОСОБА_6 по роботі, підтримують дружні стосунки. З травня 2024 року ОСОБА_6 працює в нього водієм на вантажному автомобілі, перевозить вантажі. До роботи в нього, ОСОБА_6 ремонтував автотранспорт та знімав тіктоки гумористичного характеру, при цьому ОСОБА_6 неодноразово ремонтував транспорт ЗСУ і жодного відео з ремонтом їх техніки не викладав. Так, 08.05.2024 року він відправив ОСОБА_6 до м. Нікополь для того, щоб він перевіз товар до м. Одеси. В подальшому, 21.05.2024 року ОСОБА_6 зателефонував до нього та повідомив, що його зупинили в порту та попросили надати телефон, оскільки він начебто щось знімав. Коли він переглядав відео, що зняв ОСОБА_6 , було зрозуміло, що це порт бо там було море, але тоді він не звернув на це увагу, оскільки більше слухав ніж дивився.

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, які містять інформацію, яка підтверджує фактичні дані про наявність обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, і, які доведені обвинуваченням. При цьому враховує, що дослідженні і наведенні витяги з ЄРДР, надані прокурором в підтвердження вини обвинуваченого, є документами та не є процесуальним джерелом доказів в розумінні вимог КПК України, зокрема, ст. 84 КПК України, однак ці документи судом враховуються в сукупності з іншими дослідженими доказами.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000020 від 17.01.2024 року, з якого встановлено, що згідно з повідомлення ГВ ЗНД СБ України в Одеській області отримано дані про діяльність невстановленої групи осіб, які діють на території м. Одеси та Одеської області, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також змова про вчинення таких дій.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000199 від 22.05.2024 року, з якого встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, знаходячись у м. Одеса, в період з 11.05.2024 року по 12.05.2024 року, здійснив поширення (шляхом опублікування) на власній сторінці в соціальній мережі «ТікТок» відеозапис з інформацією про розташування Збройних Сил України, а також поширив (надіслав) вказаний відеозапис за допомогою месенджеру «Telegram» іншій особі, при цьому дана інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень від 22.05.2024 року, відповідно до якої матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000199 від 22.05.2024 року за ч. 2 ст. 114-2 КК України та №0000020 від 17.01.2024 року за ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 436-2 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження під №0000020.

Постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про виділення матеріалів кримінального провадження від 22.05.2024 року, згідно якої виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 17.01.2024 року за ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 436-2 КК України, в окреме провадження матеріали (зазначені у мотивувальній частини) стосовно ОСОБА_6 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України. Відомості про виділення матеріалів досудового розслідування внести 22.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000200.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000200 від 22.05.2024 року, з якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, знаходячись у м. Одеса, в період з 11.05.2024 року по 12.05.2024 року, здійснив поширення (шляхом опублікування) на власній сторінці в соціальній мережі «ТікТок» відеозапис з інформацією про розташування Збройних Сил України, а також поширив (надіслав) вказаний відеозапис за допомогою месенджеру «Telegram» іншій особі, при цьому вказана інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_6 , направлену на поширення інформації щодо розташування Збройних Сил України, яка не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану, а тому кладе в основу обвинувального вироку.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Обрана обвинуваченим ОСОБА_6 позиція про його невинуватість у скоєнні інкримінованого йому злочину, зокрема про те, що в нього не було умислу на поширення інформації щодо розташування Збройних Сил України та він лише знімав відео гумористичного характеру, суд оцінює критично та така позиція спростовується наступним.

Так, об`єктом інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, є інформаційна безпека України у частині забезпечення недопущення несанкціонованого розповсюдження інформації, поширення якої в умовах воєнного або надзвичайного стану може завдати шкоду обороноздатності України.

Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується як несанкціоноване поширення інформації (усно, через месенджер, соціальні мережі, тощо), в тому числі щодо розташування ЗСУ, яка не розміщувалась у відкритому доступі.

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується виною у вигляді прямого чи не прямого умислу, за якого особа усвідомлює, що її діяння вчиняються на шкоду зовнішній та внутрішній безпеці (інтересам) України, передбачає їх суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання або не бажає, але свідомо припускає їх настання.

Статтею 24 КК України визначено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Тобто, за прямого умислу вольовий момент виражається у формі бажання настання суспільно небезпечних наслідків, в той час як за непрямого умислу - у формі свідомого їх припускання.

Позиція ОСОБА_6 висловлена ним у судовому засіданні, що в нього не було умислу на поширення інформації щодо розташування Збройних Сил України та він лише знімав відео гумористичного характеру, спростовується тим, що обвинуваченому було достеменно відомо, що на території України введено воєнний стан та знімаючи відео на закритій території Одеського морського порту з подальшою метою його поширення у відкритий доступ, зокрема соціальну мережу «ТікТок» мав припускати та передбачати, що зафіксований ним на відео катер може бути військовим та такі його дії можуть призвести до суспільно-небезпечних наслідків, зокрема таке відео могло бути виявлено в загальному доступі спеціальними службами держави агресора і, як наслідок нанесено ракетні або інші бойові удари по морському порту, що призвело б до знищення воєнного озброєння України.

Окрім того, з показів допитаного свідка ОСОБА_19 встановлено, що останній після перегляду відео, яке поширив ОСОБА_6 , ідентифікував дислокацію, зокрема Одеський морський порт, що також підтверджує можливість ідентифікації місця розташування зафіксованого військового катера не тільки свідком, а й іншими особами, які переглянули відеозапис, в тому числі й ворожими спецслужбами.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 хоча і не бажав настання суспільно-небезпечних наслідків внаслідок вчинення інкримінованих йому дій, проте усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускав їх настання, тобто діяв із непрямим умислом.

Відтак, суд констатує, що в ході судового розгляду даного кримінального провадження, стороною обвинувачення надано докази та стороною захисту не спростовано, що обвинувачений ОСОБА_6 поширив інформацію щодо розташування Збройних Сил України, яка не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану. Зокрема, це підтверджено протоколом огляду речей та документів від 21.05.2024 року, з додатками, а саме телефону марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 », який був добровільно наданий громадянином ОСОБА_6 , в ході огляду якого було виявлено фото- відеофіксація території Одеського торгівельного морського порту м. Одеси, профіль (аккаунт) зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до якого не обмежено власником, користувачем та власником якого є ОСОБА_6 , де розміщено відео із пришвартований десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України, а також поширення даного відео особистому чаті користувачу, який має профіль (аккаунт) із нік-неймом « ОСОБА_8 »; протоколом огляду речей від 21.06.2024 року, а саме телефону марки «iPhone», модель «7», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , s/n- НОМЕР_7 , який був добровільно наданий громадянином ОСОБА_6 , в ході огляду якого було виявлено фото- відеофіксація території Одеського торгівельного морського порту м. Одеси, профіль (аккаунт) зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до якого не обмежено власником, користувачем та власником якого є ОСОБА_6 , де розміщено відео із пришвартований десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України, а також поширення даного відео особистому чаті користувачу, який має профіль (аккаунт) із нік-неймом « ОСОБА_8 »; протоколом огляду речей від 21.06.2024 року, а саме: телефону марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 », який був добровільно наданий громадянином ОСОБА_6 , в ході огляду якого було виявлено фото- відеофіксація території Одеського торгівельного морського порту м. Одеси, профіль (аккаунт) зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_10 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 доступ до якого не обмежено власником, користувачем та власником якого є ОСОБА_6 , де розміщено відео із пришвартований десантний катер типу UISCO «дка 2953» Флотилії Військово-Морських Сил України, а також поширення даного відео особистому чаті користувачу, який має профіль (аккаунт) із нік-неймом « ОСОБА_8 ».

Відтак, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження перед судом та повністю доведена дослідженими доказами.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений, діяв на момент вчинення злочину і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації по розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин проти основ національної безпеки України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 є громадянином України, працевлаштований, одружений, має місце проживання, має на утриманні матір пенсійного віку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Згідно послідовної практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19 (№ 51- 3198км21) розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; поданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

Тож, при встановлені обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку та активно сприяв розкриттю злочину, що підтверджується тим, що на стадії досудового розслідування добровільно розповів про обставини вчиненого та видав засоби вчинення злочину, зокрема мобільні телефони.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежить від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 114-2 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд виходить з того, що призначення покарання із застосуванням приписів КК України пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винуватого, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Пропорційність дискреційних повноважень суду забезпечується, зокрема, належним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі.

Підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК, тощо; індивідуалізація покарання і конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.04.2022 (№ 51-536кмо20).

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він активно підтримує та перерахував кошти на потреби ЗСУ, що підтвердив відповідним платіжним документом, дані про особу винного, який перебуває у достатньо молодому віці, вперше притягується до кримінальної відповідальності, здійснює підприємницьку діяльність, сплачуючи податки, що безумовно позитивно пливає на економічний розвиток нашої держави, одружений, заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо. Суд приймає також до уваги, що обвинувачений дотримується проукраїнської позиції та негативно налаштований відносно загарбницьких дій російської федерації, активно підтримує та перерахував кошти на потреби ЗСУ у сумі 50000 гривень, що підтверджено у судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, у тому числі гуманізм, як одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_6 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням та відсутність ризиків, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою, або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

На підставі ст. 96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України слід конфіскувати у власність держави засоби вчиненого тяжкого злочину - телефон марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 »; телефон марки «iPhone», модель «7», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , s/n- НОМЕР_7 , які відповідно встановлених судом обставин використовувались ним як засіб вчинення злочину.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешт, накладений на підстави ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року (справа №522/8189/24; провадження №1-кс/522/2930/24).

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.114-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби вчинення кримінального правопорушення - телефон марки «iPhone» моделі «Xr», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n: « НОМЕР_3 »; телефон марки «iPhone», модель «7», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , s/n- НОМЕР_7 .

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року (справа №522/8189/24; провадження №1-кс/522/2930/24), - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

16.12.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/10558/24

Номер провадження № 1-кп/522/2938/24

Головуючий суддя - ОСОБА_1