Справа № 305/1630/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/960/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_6 ,

встановила:

вироком Рахівського районного суду Львівської області від 26.10.2023 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено заставу.

Вирішено питання про речові докази в кримінальному провадженні.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 на початку квітня 2022 року в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з іншими особами, щодо яких кримінальне провадження здійснюється окремо, про спільне вчинення незаконного переправлення шести громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню з смт.Солотвино та с.Середнє Водяне Тячівського району, м. Рахів до державного кордону України з Румунією поблизу гори Піп Іван Мармароський в Рахівському районі Закарпатської області.

На виконання попередньої злочинної домовленості щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, ОСОБА_6 02.04.2022 року близько 17 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки Hyundai Santa Fe з реєстраційним номером іноземної держави 6 P2 2852 перевіз із території поблизу готелю Solotvyno Resort у смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської області, урочище Рибник, № 2, до ділянки дороги у с.Середнє Водяне Тячівського району, громадян України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожен із яких у салоні автомобіля під час перевезення передав ОСОБА_6 кошти у розмірі по 4 000 доларів США, купюрами по 100 доларів США, загальною сумою 8 000 доларів США, що станом на той час за курсом НБУ складало 234 039,20 гривень, за незаконне переправлення через державний кордон України.

На ділянці дороги у с. Середнє Водяне ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_6 пересіли до автомобіля марки Hyundai Santa Fe з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 .

Під час руху автомобіля у напрямку с.Верхнє Водяне Рахівського району, за вказівкою водія до вказаного автомобіля також сіли громадяни України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, з метою виконання раніше узгодженого плану щодо доправлення осіб до державного кордону України, ОСОБА_12 попросив свого знайомого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який не був обізнаним про його протиправні наміри, доставити зазначених осіб до м. Рахів, на що ОСОБА_15 погодився та посадивши ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до належного йому автомобіля марки Skoda Octavia А5 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , доставив указаних громадян до ділянки дороги поблизу заводу «Конденсатор» за адресою м. Рахів Закарпатської області, вул. Вербник, № 115.

З метою подальшого виконання раніше узгодженого плану ОСОБА_16 організував шляхом залучення свого знайомого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який не був обізнаним про його протиправні наміри, доставку на належному останньому автомобілі марки «ВАЗ-2121» з реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які до цього проживали в готелі Dream-hostel (м. Рахів, вул. Карпатська, 8 «а») до ділянки гірської місцевості поблизу кладовища у м. Рахів по вул. Затінковій.

Однак, із незалежних від ОСОБА_16 причин, а саме поганих погодних умов, того дня не видалось за можливе здійснити переправлення зазначених 6 осіб до запланованого місця перетину державного кордону України, тому всі вони повернулись до міста Рахів, де провели ніч у салонах автомобілів невстановлених марок неподалік місця проживання ОСОБА_16 в АДРЕСА_2 .

Наступного дня, тобто 03.04.2022, зранку, ОСОБА_16 , залучивши невстановлену досудовим розслідуванням особу чоловічої статі, на автомобілі Nissan Patrol повіз, а у подальшому пішки супроводжував ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у гори в напрямку державного кордону України з Румунією до гори Піп ОСОБА_20 , де їх залишив у складних погодних умовах, показавши напрямок руху до державного кордону та запевнив про повне виконання своїх зобов`язань по організації переправлення через державний кордон України, після чого повернувся в м. Рахів.

У подальшому, наступного дня, тобто 04.04.2022 року ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , виконуючи вказівки ОСОБА_16 , незаконно переправились через державний кордон України поблизу гори Піп ОСОБА_20 до території Румунії, при цьому ОСОБА_18 загинув, а ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у результаті дії низьких природних температур.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не змогли переправитись через незадовільний стан свого здоров`я та погодні умови і 05.04.2022 року близько 16:05 год були затримані працівниками Державної прикордонної служби України на території України поблизу прикордонного знаку №364 та притягнуті судом до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На цей вирок прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 та постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, призначивши обвинуваченому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки з конфіскацією майна..

Свої апеляційні доводи мотивує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судом першої інстанції повно не досліджено докази в цьому кримінальному провадженні, зокрема покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , повною мірою не викладено показів свідка ОСОБА_21 і таким показам не надано жодної оцінки. Крім цього, прокурор зазначає, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, надавав вказівки щодо організації переправлення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 через державний кордон відносно інших фігурантів кримінального провадження ОСОБА_12 та ОСОБА_16 є пред`явлені підозри.

Захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_22 подано заперечення, в яких останні просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2023 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу заперечили, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (Справа "Салов проти України").

Метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст. 368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як передбачено положеннями ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 у повному обсязі не дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 19 жовтня 2022 року суд ухвалив проводити судовий розгляд даного кримінального провадження в загальному порядку.

Як ствердила в судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_8 , як нею, так і прокурором заявлялись клопотання про допит в суді першої інстанції свідка ОСОБА_11 .

Разом з тим, суд першої інстанції не вжив усіх можливих процесуальних заходів для перевірки обґрунтованості доводів учасників кримінального провадження щодо вагомості показів вказаного свідка ОСОБА_11 та не допитав останнього.

Крім цього, слушними є доводи прокурора про те, що судом першої інстанції повною мірою не викладено показів свідка ОСОБА_21 і таким показам не надано належної оцінки.

Крім того, судом першої інстанції, не дано належної оцінки показам свідка ОСОБА_10 , в яких останній вказав, що прізвище особи, яка отримала від них кошти невідомо, проте звати його ОСОБА_23 , додатково кошти вони нікому не давали, а їх переправлення було все чітко організоване, оскільки постійно змінювались і транспортні засоби (їх було більше трьох) та провідники.

Враховуючи наведене у своїй сукупності, колегія суддів приходить до висновку про недотримання місцевим судом при розгляді даного кримінального провадження положень закону щодо забезпечення сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав. Такі обставини свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливого судового розгляду, оскільки кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Вказані порушення відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України є істотними, що згідно з приписами п.3 ч.1 ст.409 цього Кодексу є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене, дані обставини позбавляють суд апеляційної інстанції можливості виправити перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки, зокрема, потребують проведення нового судового слідства в повному обсязі, повного дослідження та оцінювання всіх доказів, що процесуально означатиме інстанційну заміну судом апеляційної інстанції суду першої інстанції, і є процесуально неприпустимим.

А відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.404 КПК України, переглядає судові рішення в межах доводів апеляційної скарги. Проте, оскільки під час апеляційного розгляду встановлена безумовна підстава для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, то колегія суддів не дає оцінку іншим апеляційним вимогам.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому апеляційні доводи захисника підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції.

З метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. до 06.00 год.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати, апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволити частково.

Призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст. 332 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22.00 год. до 06.00 год., строком на два місяці, але не пізніше дня проведення підготовчого судового засідання за місцем проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки :

-прибувати за першою вимогою суду;

-не відлучатись із і населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4