Справа № 953/2572/24
н/п 1-кс/953/2125/25
"19" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
17.03.2025 о 11 год. 16 хв. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора ОСОБА_3 , в якому він просить:
2. Накласти арешт на вилучені 13.03.2025 під час проведення огляду у приміщенні Київської митниці за адресою: м.Київ Бульвар Гавела Вацлава, буд.8А, наступні речі, які належать громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (контактний номер телефону НОМЕР_1 ): чашка з сервізу з квітами та радянськими символами, запакована в плівку 1 шт.; цукорниця з сервізу з квітами та радянськими символами, яка запакована у плівку 1 шт.; чорнильниця з скульптурною композицією «Гра у шашки» - 1 шт.; упакована поштова коробка, в якій перебували чашка, цукорниця, чорнильниця.
Вказані предмети зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).
Досудовим розслідуванням встановлено, що 4 відділом ГВ ЗНД УСБУ отримано інформацію про те, що 16.12.2023, в ході митного контролю співробітниками м/п «Укрпошта» Київської митниці здійснено огляд міжнародного поштового відправлення №CR610151854UA, яке пересилав з території України громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до США особі із анкетними даними «Сhepak Anton». В ході огляду вмісту зазначеного поштового відправлення виявлено три предмети у вигляді двох керамічних чашок та однієї керамічної фігурки, які, згідно висновку Національного музею історії України, мають культурну, художню та історичну цінність.
13.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова проведено огляд у приміщенні Київської митниці за адресою: м.Київ Бульвар Гавела Вацлава, буд.8А, за результатом чого виявлено і вилучено та в подальшому визнано речовими доказами майно, яке перелічене в прохальній частині клопотання.
Предмети, вилучені 13.03.2025 за результатом проведення огляду приміщення Київської митниці за адресою: м.Київ Бульвар Гавела Вацлава, буд.8А, є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор у поданому клопотанні зазначає, що у даному випадку арешт майна накладається з метою збереження речових доказів, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_5 та представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 .
Представник власника майна Київської митниці в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
На початку судового розгляду представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про відкладення судового засідання з наданням строку на ознайомлення з матеріалами справи.
В судовому засіданні слідчим суддею роз`яснено про стислі строки розгляду вказаного клопотання та запропоновано представнику ознайомитись з матеріалами справи та продовжити судовий розгляд.
Не погодившись з думкою суду, представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 розподілено судді ОСОБА_7 .
В судове засідання, для продовження судового розгляду вказаного клопотання, представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку.
Прокурор ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, та просила про його задоволення.
13.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова проведено огляд у приміщенні Київської митниці за адресою: м.Київ Бульвар Гавела Вацлава, буд.8А, та вилучено майно, яке зазначене в протоколі огляду та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
В зв`язку з вищевикладеним, прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 14.03.2025 поштовими засобами зв`язку направлено на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду, та надійшло до суду 17.03.2025.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовими доказами та зберегло на собі сліди вчинення злочинів, та може бути використано як докази в кримінальному провадженні.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.
Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, яке вилучене 13.03.2025 під час проведення огляду у приміщенні Київської митниці за адресою: м.Київ Бульвар Гавела Вацлава, буд.8А, належне громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: чашку з сервізу з квітами та радянськими символами, запакована в плівку 1 шт.; цукорницю з сервізу з квітами та радянськими символами, яка запакована у плівку 1 шт.; чорнильницю з скульптурною композицією «Гра у шашки» - 1 шт.; упаковану поштову коробку, в якій перебували чашка, цукорниця, чорнильниця, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Зобов`язати прокурора визначити місце зберігання арештованого майна, відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1