Справа № 362/8151/24
Провадження № 1-кп/362/768/24
ВИРОК

Іменем України

12.12.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000119 від 16.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Калинівка Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня,одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька похилого віку, укладчик трубопроводу в ТОВ «АВІДБУД ПРОЕКТ», житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше 15.10.2024, у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав двохствольний обріз мисливської гладкоствольної рушниці, який належить до атипово гладоствольної вогнепальної зброї і є обрізом, який виготовлено саморобним способом шляхом переробки двохствольної мисливської рушниці моделі «ИЖБ-46», 16 калібру, після чого здійснював його зберігання без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду 15.10.2024.

Цими діями порушив вимоги ст. 178 ЦК України, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576; Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальним снарядами несмертельної дії, та патронів для них. а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622; Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна».

Згідно висновку експерта від 23.10.2024 наданий на дослідження обріз належить до атипово гладоствольної вогнепальної зброї, є обрізом, який виготовлено саморобним способом шляхом переробки двохствольної мисливської рушниці «ИЖБ-46», 16 калібру, № НОМЕР_1 промислового виробництва. В процесі переробки було вкорочено блок стволів до остаточної довжини 365 мм та приклад. В наданому на дослідження стані обріз придатний для проведення пострілів з правого каналу ствола. Обріз виготовлений саморобним способом шляхом переробки рушниці промислового виробництва. В процесі переробки було вкорочено блок стволів до остаточної довжини 365 мм. та приклад.

ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які зазначені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся, розуміє, що вчинив неправильно, зробив для себе відповідні висновки, просив суд суворо не карати.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, має сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та батько похилого віку, офіційно працює, за що отримує регулярний дохід, виключно з позитивними характеристиками за місцем роботи та за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшую покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, наявності обставини, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що був застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 07.11.2024, суд, з урахуванням позиції прокурора, не вбачає правових підстав продовжувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили: один патрон з маркуванням «16*16», один патрон з маркуванням «REMINGTON 16 GA», обріз атипової гладоствольної вогнепальної зброї, виготовленої саморобним способом шляхом переробки двохствольної мисливської рушниці «ИЖБ-46», 16 калібру, № НОМЕР_1 промислового виробництва, що зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 437, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1