Справа №766/1860/25
н/п 1-кс/766/1240/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000107 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

встановила:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучене під час проведення 06.02.2025 огляду місця події на відкритій місцевості за адресою: Херсонська область, с. Чорнобаївка, вул. 8-го березня, за координатами 46.6991787, 32.5574550, майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки FORD Transit, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код № НОМЕР_2 .

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури Херсонської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що до чергової частини Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від працівника поліції поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Херсонській області рядового поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 06.02.2025 близько 20:50, знаходячись в с. Степанівка по вул. Шкільній неподалік будинку № 7, перебуваючи в наряді «Вежа 401» працівниками поліції зупинено транспортний засіб автомобіль марки FORD Transit, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого виявлено ознаки сп`яніння. Під час виконання працівниками поліції своїх обов`язків ОСОБА_5 , ігноруючи законні вимоги працівника поліції, почав чинити опір, не пред`являв документи та залишив місце події на зазначеному автомобілі, відштовхнувши працівника поліції інспектора взводу №1 відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував поряд та намагався запобігти протиправним діям ОСОБА_5

06.02.2025 близько 23:22 під час огляду місця події на відкритій місцевості за адресою: Херсонська область, с. Чорнобаївка, вул. 8-го березня, за координатами 46.6991787, 32.5574550 виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки FORD Transit, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код № НОМЕР_2 , який поміщено на спеціальний майданчик збереження транспортних засобів, розташований за адресою: Херсонська область, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 5.

Відповідно до відомостей з ІПІНП «АРМОР» транспортний засіб автомобіль марки FORD Transit, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код № НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07.02.2025 зазначений транспортний засіб, постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також має значення для кримінального провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, отже містить ознаки речового доказу, визначеного ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Далі, прокурор, посилаючись на норми ч. 2 ст. 64-2, ч. 2 ст. 170, ч. 5 ст. 171, ч. 7 ст. 237 КПК України, зазначає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна, матиме наслідком його повернення та зміни його конструктивних властивостей, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі вищевказаного, у зв`язку із тим, що вищезазначені вилучені речі та документи мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому є достатні підстави для тимчасового позбавлення можливості їх відчужувати, розпоряджатися ними та використовувати їх.

Доводи сторін у справі.

Прокурор та власник майна в судове засідання не прибули.

Прокурор у клопотанні просив розглянути клопотання без його участі. Одночасно прокурор просив не повідомляти власника майна про розгляд клопотання, що є недопустимим грубим порушення вимог КПК України - ч.1 ст.172КПК України, відповідно до якої суд повинен повідомити власника вилученого майна про розгляд клопотання. А тому суд повідомив власника майна про дату, час та місце розгляду клопотання.

Від представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, в якій представник зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття належно повідомлених учасників процесу не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень стаття 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, які належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучений автомобіль у клопотанні зводиться до цитування норм КПК України, що регулюють питання накладення арешту на майно, а саме: процитовано статті 64-2 98, 170, 171 КПК України. Крім того, у клопотанні прокурор зазначає, що «вилучене під час огляду місця події майно відповідає вимогам, зазначеним у ст.170 КПК України». Вказана фраза є вкрай незрозумілою, оскільки ст.170 КПК України має 12 частин, кожна з яких є самостійною нормою, і жодна з них не містить жодного застереження щодо критеріїв відповідності майна під час огляду місця події, а тільки визначає мету та завдання арешту майна.

Прокурор зазначає, що «транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також має значення для кримінального провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, отже містить ознаки речового доказу, визначеного ст.98 КК України».

Вказана фраза є формальною, а автомобіль не є ніяким знаряддям кримінального правопорушення з огляду на наступне.

Згідно змісту клопотання та долученого витягу з ЄРДР досудове розслідування здійснюється за правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 342 КК України, яка передбачає відповідальність за опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, державному виконавцю чи приватному виконавцю під час примусового виконання рішень, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку або уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно змісту клопотання та долученого витягу з ЄРДР опір ОСОБА_5 працівнику поліції проявлявся в тому, що він «не пред`являв документи та залишив місце події на зазначеному автомобілі, відштовхнувши працівника поліції». Зазвичай при зазначених обставинах відштовхування розуміється як дія фізичної особи руками (можливо якось ногами) відносно іншої фізичної особи. Дуже сумнівно, щоб автомобіль «штовхався». Тож які сліди «поштовху» ОСОБА_9 по поліцейському міг зберегти на собі автомобіль.

Однак, у клопотанні прокурором не зазначено жодного критерію речового доказу вказаного автомобіля, не обґрунтовано необхідність вилучення та накладення арешту на автомобіль. Згідно змісту клопотання арешт на транспортний засіб необхідно накласти тільки тому, що слідчий визнав його речовим доказом.

У клопотанні не зазначено жодного критерію речового доказу, який містить на собі автомобіль.

Не містить таких критеріїв і постанова слідчого про визнання речовим доказом. Постанова взагалі не вмотивована. Ні мотивувальна, ні резолютивна частина вказаної постанови слідчого не містить посилання на те, які ознаки речового доказу у вказаному кримінальному провадженні може мати вказане майно, лише зазначено, що автомобіль «є знаряддям вчинення кримінального правопорушення», не зазначаючи яким чином автомобіль у вказаному правопорушенні став «знаряддям» кримінального правопорушення, та які сліди як речовий доказ може містить на собі і взагалі яким критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, відповідає. Це вказує на формальний підхід слідчого до визнання вилучених речей речовими доказами, а прокурором до клопотання про арешт вилученого майна.

У клопотанні не наведено критеріїв відповідності автомобіля речовому доказу. Слідчий з прокурором жодним чином не довели які слідчі чи процесуальні дії мають бути вчинені з автомобілем під час досудового розслідування, та його значення для кримінального провадження.

Отже, вилучений автомобіль не є ні знаряддям, ні предметом кримінального правопорушення, а також матеріальним об`єктом, який зберіг на собі його сліди. Крім того, власником вилученого автомобіля є інша особа.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, клопотання про арешт автомобіля явно подано не з метою, визначеною КПК України, для арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, що майно було вилучено у визначений законом спосіб, необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, а також те, що прокурором не було доведено, що арештом автомобіля може бути виконано якесь завдання у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова в задоволенні або частковому задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Відмовити прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно а саме: автомобіль марки FORD Transit, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код № НОМЕР_2 .

Повернути власнику майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- автомобіль марки FORD Transit, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код № НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання протягом п`яти днів апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1