Справа № 456/3497/24
Провадження № 1-кп/456/149/2025
УХВАЛА

судового засідання

21 березня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст.255-1, частиною 4 ст.189 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 ст.189 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,-

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що підставою застосування такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 є те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вчиненні вимагання, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою організованою групою в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2024 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, дія якого в подальшому продовжена до 12.07.2024, 06.09.2024, 05.11.2024, 27.12.2024, 09.02.2025.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.03.2025.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, щодо нього необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що: у разі визнання винуватим ОСОБА_3 йому загрожує покарання лише у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання; вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі.

Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може: переховуватися від суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, або не дачі показань у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, а тому сторона обвинувачення звертається до суду з клопотанням про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави не має.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_3 , а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та вчинене із застосуванням погрози насильства проти потерпілого, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вище зазначеним ризикам.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків як обвинуваченого, щодо нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу обвинуваченого, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, суду пояснив, що відсутні докази його вини, тому просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого, вважає клопотання не обгрунтованим, вказані прокурором ризики та обвинувачення не обгрунтовані, а тому просить змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити йому розмір застави.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження та зважаючи на обставини справи, суд доходить такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.03.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, дія якого в подальшому продовжена до 12.07.2024, 06.09.2024, 05.11.2024, 27.12.2024, 09.02.2025.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 28.01.2025 до 28.03.2025 включно.

Підставами обрання запобіжного заходу були забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 суд зазначив, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Згідно з приписами частини 3 ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім зазначених норм КПК України, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд зазначає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Перевіряючи наявність, на даний час, обставин, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, їх актуальність, а також доцільність продовження обвинуваченому строку цього запобіжного заходу, суд зауважує, що ці обставини не змінилися, вони залишаються актуальними і відсутні обґрунтовані підстави вважати, що обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також з огляду на те, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, закінчується 28.03.2025, а розгляд справи відкладено, тому суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який і приходить до обгрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на шістдесят днів.

З огляду на вимоги частини 4 ст. 183 КПК України, беручи до уваги обставини кримінального провадження та обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства над потерпілим, а також злочину, передбаченого ч.1 ст. 255-1 КК України, тому відсутні правові підстави для визначення обвинуваченому розміру застави.

Керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб з 21.03.2025 до 19.05.2025 включно, без визначення розміру застави.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» до відома та виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 24.03.2025 о 09.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1