Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/833/24
Провадження № 1-кп/670/14/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - начальник Віньковецького відділу Летичівської

окружної прокуратури ОСОБА_3

потерпіла особа-цивільний позивач ОСОБА_4

обвинувачений-цивільний відповідач - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003306 від 19.10.2024, відносно обвинувачен ого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зіньків, Хмельницького (Віньковецького) району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, працюючий охоронцем ТОВ «Герром Інвест-Ярмолинці», одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 05.09.2000, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, учасник бойових дій, військовозобов`язаний, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 18.10.2024 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на земельній ділянці, що на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки з ОСОБА_4 , прийняв рішення на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

В ході зазначеної суперечки ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, стоячи навпроти потерпілої, та тримаючи в правій руці невстановлений досудовим розслідуванням предмет ззовні схожий на дерев`яне руків`я від сокири, умисно наніс щонайменше один удар в тім`яну ділянку голови, з результаті якого потерпіла ОСОБА_4 , не втримавши рівновагу впала на землю, а саме на лівий бік. В подальшому ОСОБА_5 продовжуючи свій протиправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, тримаючи в правій руці невстановлений досудовим розслідуванням предмет ззовні схожий на дерев`яне руків`я від сокири, умисно наніс щонайменше один удар по задній поверхні грудної клітки з права, один удар по правому плечовому суглобі та два удари по правому ліктьовому суглобі потерпілій ОСОБА_4 , після чого покинув місце події, залишивши потерпілу лежати на землі.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта, тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин правого ліктьового суглобу по латеральній поверхні, підвивиху голівки правої плечової кістки, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми грудної клітки справа по задній поверхні, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови зліва, які по своєму характеру, в своїй сукупності, згідно пункту 2.3. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а також закритого перелому правої ліктьової кістки в нижній третині із незначним кутовим зміщенням, який за своїм характером згідно пункту 2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай призводить до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Зміст пред`явленого цивільного позову.

До початку судового розгляду ОСОБА_4 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_5 , у котрому, просить стягнути з останнього на свою користь 100 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Цивільний позов обґрунтований заподіянням ОСОБА_5 ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани м`яких тканин правого ліктьового суглобу по латеральній поверхні, підвивиху голівки правої плечової кістки, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми грудної клітки справа по задній поверхні, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а також закритого перелому правої ліктьової кістки в нижній третині із незначним кутовим зміщенням, які відносяться до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай призводить до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій завдано значної моральної шкоди, зокрема вона перенесла тривалий і сильний біль, порушився усталений спосіб життя її сім`ї виникла необхідність доглядати її після отримання травм під час перебування у лікувальних закладах і дома, хвилюватися за її одужання. Після травм вона не могла і не може належно виконувати повсякденну роботу і обслуговувати свої потреби. У неї є постійне відчуття тривоги за себе. Наслідки травмування вона відчуває до теперішнього часу, термін безперервного лікування триває по сьогодні і вона потребує лікування у подальшому.

Таким чином, діями ОСОБА_5 їй спричинено моральну шкоду, яку ОСОБА_4 оцінює на загальну суму у 100 000,00 грн, яка підлягає відшкодуванню.

До цивільного позову ОСОБА_4 було надано: копію медичного висновку від 18.10.2024; копію довідки від 18.10.2024; копію медичного висновку рентгенографії від 23.10.2024; копію медичного висновку рентгенографії від 23.10.2024; копію медичного висновку рентгенографії від 24.10.2024; копію медичного висновку рентгенографії від 24.10.2024.

З огляду на вказане, ОСОБА_4 , керуючись вимогами ст.1166, 1167 ЦК України, ст. 55, 56, 61, 62, 127, 128 КПК України просила цивільний позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_5 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок).

Відзиву на пред`явлений ОСОБА_4 цивільний позов, із обґрунтуванням його відповідними доказами, ОСОБА_5 суду подано не було.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після оголошення прокурором обвинувального акта, оголошення судом змісту цивільного позову, роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 суті обвинувачення та цивільного позову та з`ясування його ставлення до пред`явленого обвинувачення та цивільного позову, який винним себе на відповідній стадії судового провадження не визнавав, а проти пред`явлених позовних вимог заперечував повністю, проголошення вступної промови потерпілою-цивільним позивачем, проголошення вступної промови обвинуваченим, суд визначив обсяг доказів, котрі мали б досліджуватися, та встановив порядок їх повного дослідження, визначений частинами 1, 2 ст. 349 КПК України. Зокрема здійснено допит потерпілої-цивільної позивачки, здійснено допит свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , досліджувалися усі зібрані у справі докази зі сторони обвинувачення, зокрема досліджено долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження документи, у котрих викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, досліджено документи, котрі характеризують його особу, досліджено документи, пов`язані із пред`явленим потерпілою особою цивільним позовом, здійснено допит обвинуваченого-цивільного відповідача.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним вищезазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю .

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його винуватість у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами у кримінальному провадженні, та, зокрема, стверджується такими доказами.

Витягом з ЄРДР за №0003306 від 19.10.2024 (а.с. 59-60), відповідно до фабули якого 18.10.2024 близько 16:30 год. невстановлена особа, перебуваючи на земельній ділянці території домоволодіння АДРЕСА_1 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки.

Рапортом інспектора з РПП СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП Хмельницької області ОСОБА_9 зареєстрованого в ЄО 18.10.2024 за № 1715 (а.с.65-66), із якого встановлено, що 18 жовтня 2024 року о 16 год. 44 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.10.2024 о 16 год. 43 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , до заявника ОСОБА_10 зателефонувала теща ОСОБА_4 1945 р.н. та повідомила, що сусід ручкою від сокири спричинив тілесні ушкодження. Вона перебуває в свідомості, дихає, присутня кровотеча. ШМД повідомлено ( ОСОБА_11 ). Заявник ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 . Дана подія 102 зареєстрована №197622295. Результат відпрацювання зареєстрованого виклику - рапорт СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП Хмельницької області інспектора ОСОБА_7 від 18.10.2024 о 17 год. 25 хв. прибувши на місце події в АДРЕСА_2 було встановлено, що 18.10.2024 біля 16 год. 00 хв. гр. ОСОБА_5 під час раптового виниклих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 1945 р.н. у вигляді забою м`яких тканин в області ліктя на правій руці. По даній події зібрано матеріали для подальшої перевірки.

Також аудіозаписом телефонного повідомлення котрий надано стороною обвинувачення додатком до протоколу огляду документа (аудіо-запис) від 28.10.2024 (а.с.114-115), а саме лазерний диск, на який завантажено аудіо-запис який проводився по спец-лінії «102» ГУНП в Хмельницькій області, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 18.10.2024.(а.с.116).

Відповідно до даного запису вбачається, що заявник, який являється зятем потерпілої ОСОБА_10 , під час звернення зазначає, що відбувся розбійний напад на жінку, його тещу, село Покутинці, теща передзвонила йому, бо він в Хмельницькому, каже що вона проганяла курей і гусей з свого городу, а сусід побачивши це взяв топорисько і почав... Вказує, що вона зараз в крові там вся, просить викликати скору до неї і хоче наряд щоб прислали. Очікує працівників поліції, здійснено виклик карети швидкої медичної допомоги.

Обставини щодо виїзду карети швидкої медичної допомоги за викликом 18.10.2024 року у с. Покутинці, Хмельницького району Хмельницької області з приводу отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень внаслідок побиття, стверджується наданими КНП «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Хмельницької обласної ради та дослідженими судом карткою виклику швидкої медичної допомоги № 365, (електронна форма № 110/о) (а.с.107-108) і копією аудіозапису розмови надходження в центральну оперативну диспетчерську виклику бригади екстреної медичної допомоги на зазначену адресу.

Даний аудіозапис телефонної розмови надано стороною обвинувачення додатком до протоколу огляду документа (аудіо-запис) від 28.10.2024 (а.с.109-110), а саме лазерний диск на якому знаходиться відкопійований аудіозапис розмови, що проводилась по спец-лінії «103», за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 18.10.2024). Відповідно до даного протоколу досліджено розмову із оператором лінії «103» про виклик швидкої медичної допомоги ОСОБА_4 , 45-го року народження, зміст, якого заявник зазначає, що побили рукояткою від сокири, в потерпілої присутня кровотеча, в свідомості.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.10.2024 (а.с.67), в с. Покутинці слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 прийнято заяву від ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 18.10.2024 близько 16:30 год. перебуваючи на городі домоволодіння АДРЕСА_1 де ОСОБА_5 місцевий житель спричинив їй тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду місця події від 18.10.2024 (а.с.69), який складений на підставі заяви (а.с.68) в с. Покутинці слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 в присутності понятих, спеціаліста та власника володіння ОСОБА_4 і доданими фото-таблицями, який проводився із 21 год. 35 хв. по 22 год. 14 хв. встановлено, що об`єктом огляду являється земельна ділянка, а саме город, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 , яка розміщена за вищевказаними координатами 49.059772,27035173. В загальному город близько 30х40. В ході детального огляду за вказаними координатами було виявлено плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, які виявлено на поверхні бур`яну. За допомогою марлі було зроблено змив, який поміщено до паперового конверту та опечатано. Окрім того, було зроблено контроль марлі, який поміщено до окремого паперового конверту та опечатано. Разом із тим із вищевказаного місця події на відстані близько трьох метрів праворуч при огляді прилеглої території за точними координатами 49.059635,27.035448 виявлено металеві ворота, які огороджують периметр домоволодіння та від яких наявний заїзд на територію городу вищевказаного домоволодіння та саду. Під час огляду виявлено та вилучено плями бурого кольору, ззовні схожі на кров. Під час огляду застосовано технічні засоби фотоапарат Nicon D7100. До протоколу огляду місця події надано фото-таблиця (а.с. 71-77).

Проколом огляду документа від 25.10.2024 (а.с.89) з додатками до протоколу огляду (а.с. 90-97), зокрема:

- довідкою, яка видана ОСОБА_4 1945 року народження, за фактом звернення 18.10.2024 о 18:00 год. до травматолога КНП «Віньковецька БЛ». Діагноз: Закритий перелом правої ліктьової кістки. Забійна рана правого ліктьового суглобу по латеральній поверхні. Забій м`яких тканин грудної клітки справа по задній поверхні. Забій м`яких тканин тім`яної ділянка голови зліва. Підшкірна гематома тім`яної ділянки голови зліва гематома по задній поверхні грудної клітки. Скарги на болі в правій верхній кінцівці, грудній клітці, головні болі, наявність синців по тілу Об`єктивно: набряк правого передпліччя. По латеральній поверхні правого ліктя рана 1x1 см., кровоточить. По задній поверхні грудної клітки справа спостерігається підшкірна гематома 10x4 см., у ділянці тім`яної ділянки голови підшкірна гематома зліва 2x1 см. Довідка видана за вимогою поліції та пацієнта (а.с.90-91);

- даними електронного звернення medics id 424555 від 18.10.24 о 17:50 -18:00 год. щодо пацієнтки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з якого вбачається «діагноз: перелом тіла ліктьової кістки. Відкрита рана ліктя. Поверхнева травма волосистої частини голови, забій. Забій грудної клітки справа по задній поверхні. Зі слів пацієнтки травма в побуті 18.10.24 близько 16:30 побив сусід ОСОБА_13 на городі потерпілої. Процедури: імобілізація перелому діафіза ліктьової кістки. Гіпсова імобілізація 4 тижні.»;

- даними заключення лікаря-рентгенолога КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр» ХМР поліклініка №5 від 23.10.2024 і рентгенограм, роздрукованих на 2-х паперових аркушах: «Рентгенографія. ОСОБА_4 (79р.). Рентгенографія правого передпліччя в 2-х проекціях. Перелом н/3 діафізу правої ліктьової кістки з незначними кутовим зміщенням, фіксований гіпсовою пов`язкою.»;

- даними заключення лікаря-рентгенолога КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр» ХМР поліклініка №5 від 23.10.2024 і рентгенограми, роздрукованої на 1-му паперовому аркуші: «Рентгенографія. ОСОБА_4 (79р.). Рентгенографія ОГК в прямій проекції. Легеневі поля без виражених патологічних тіней. Лінійний пневмофіброз в в/легеневому полі зліва, корені структурні. Видимі синуси вільні. Серце розширене вліво, а/с аорти.»;

- даними заключення лікаря-рентгенолога КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр» ХМР поліклініка №5 від 24.10.2024 і рентгенограми, роздрукованої на 1-му паперовому аркуші: «Рентгенографія. ОСОБА_4 (79р.). Рентгенографія правого плечового суглобу. P-прояви підвивиху голівки правої плечової кістки, ДОА І ст., дифузного остеопорозу.»;

- даними заключення лікаря-рентгенолога КП «Хмельницький міський лікувально-діагностичний центр» ХМР поліклініка №5 від 24.10.2024 і рентгенограм, роздрукованих на 2-х паперових аркушах: «Рентгенографія. ОСОБА_4 (79р.). Рентгенографія кісток черепа в 2-х проекціях. Переконливих даних за порушення цілісності кісток склепіння черепа, на момент обстеження, не виявлено».

Протоколом огляду предметів (відео-записів) від 25.10.2024, що містить виготовлені скриншоти, які являються частиною протоколу проведення огляду, а також дослідженого в судовому засіданні документа лазерний диск на який завантажено відео записи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які здійснювали реагування на виклик за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 18.10.2024 (додатку до протоколу огляду) (а.с.119-124) згідно з яких вбачається, що інспектори поліції приїхали на виклик до літньої жінки. Потерпіла повідомила їм, що ОСОБА_5 побив її палицею, поламав їй руку. Вона поралася по господарству, пішла на город розкидати гній. Нагнала з городу сусідські качки. Далі почула тріск металевих воріт. Вона побачила ОСОБА_5 з ручкою від топора, він підійшов до неї і вдарив її по затилку, по голові, по плечах, по крижах, дуже бив по руці. Впала на землю, і він їй сказав, що ще раз дам тобі по очках і буде по тобі. Обзивав її лайливими словами, казав, що вона не буде тут хазяйнувати.

Потерпіла скаржилася на біль в руці, з відео видно, що рука в крові. Повідомила, що приїдуть її діти. Далі приїхали працівники швидкої і надали їй першу допомогу, а згодом забрали до лікарні.

Коли поліцейські підійшли до воріт домогосподарства ОСОБА_5 до них вийшла дружина ОСОБА_5 та повідомила, що її чоловік перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На твердження поліцейського, щодо побиття її чоловіком їхньої сусідки, остання повідомила, що знає, все бачила, видирала в нього палицю, він хотів і її побити. Сказала, що чоловік майже не буває тверезим. Нещодавно повернувся з лікарні, йому зробили чотири операції на підшлунковій.

На питання як все сталося, повідомила, що в той день чоловік бігав з палкою, вона сказала йому покласти палку, згодом почула шум, коли прибігла, її чоловік бив сусідку.

З дослідженого судом висновку експерта Городоцького відділення ДСУ «Хмельницьке ОБСМЕ» № 433, виконаного 25.10.2024 у межах даного кримінального провадження (а. с. 87-88), у відповідь на поставлене судово-медичному експерту питання чи є у потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження, якщо є то який характер, локалізація та ступінь тяжкості та чи могли вони утворитись від ударів руками та ногами, а також від ударів твердими тупими предметами вбачається, що: згідно наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має місце тілесне ушкодження у вигляді «закритого перелому правої ліктьової кістки в нижній третині із незначним кутовим зміщенням», - яке виникло від дії на нижню третину правого передпліччя ОСОБА_4 тупого, твердого предмету, яким могла бути дерев`яна палиця (дерев`яне руків`я сокири), та йому подібні предмети, по строку свого виникнення може відповідати 18.10.2024 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру, згідно пункту 2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як таке, що за звичай призводить до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Також, згідно наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді «забійної рани м`яких тканин правого ліктьового суглобу по латеральній поверхні, підвивиху голівки правої плечової кістки, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми грудної клітки справа по задній поверхні, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови зліва», - які виникли від дії на різні ділянки тіла ОСОБА_4 тупого, твердого предмету, яким могла бути дерев`яна палиця (дерев`яне руків`я сокири), та йому подібні предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 18.10.2024 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру, в своїй сукупності, згідно пункту 2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

З дослідженого судом висновку експерта Городоцького відділення ДСУ «Хмельницьке ОБСМЕ» № 444, виконаного 25.10.2024 у межах даного кримінального провадження (а. с. 104-105), у відповідь на поставлене судово-медичному експерту питання чи відповідає механізм заподіяння тілесних ушкоджень, який 24.10.2024 року, під час слідчого експерименту відтворила потерпіла ОСОБА_4 , тим тілесним ушкодженням, які були виявлені у потерпілої у відповідності до висновку експерта проведеної експертизи (призначеної постановою заступника начальника ВРЗСПЖЗО СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_14 від 24.10.2024 року), вбачається, що: згідно «Висновку експерта» № 443 від 25.10.2024 року, та наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має місце тілесне ушкодження у вигляді «закритого перелому правої ліктьової кістки в нижній третині із незначним кутовим зміщенням», - яке виникло від дії на нижню третину правого передпліччя ОСОБА_4 тупого, твердого предмету, яким могла бути дерев`яна палиця (дерев`яне руків`я сокири), та йому подібні предмети, по строку свого виникнення може відповідати 18.10.2024 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру, згідно пункту 2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як таке, що за звичай призводить до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Також, згідно «Висновку експерта» № 443 від 25.10.2024 року, та наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді «забійної рани м`яких тканин правого ліктьового суглобу по латеральній поверхні, підвивиху голівки правої плечової кістки, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми грудної клітки справа по задній поверхні, забою м`яких тканин і підшкірної гематоми тім`яної ділянка голови зліва», - які виникли від дії на різні ділянки тіла ОСОБА_4 тупого, твердого предмету, яким могла бути дерев`яна палиця (дерев`яне руків`я сокири), та йому подібні предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 18.10.2024, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру, в своїй сукупності, згідно пункту 2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Вище зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , цілком могли утворитися в строк, за обставин і по механізму, на які вказала і відтворила потерпіла ОСОБА_4 , під час проведення слідчого експерименту 24.10.2024, за її участі.

Крім того, обставини щодо того, як саме ОСОБА_5 наносив ОСОБА_4 невстановленим досудовим розслідуванням предметом ззовні схожим на дерев`яне руків`я від сокири, тілесні ушкодження, та які саме були нанесені тілесні ушкодження, у деталях було відображено останньою під час проведення за її участі, 24.10.2024 у період з 12:33 год. по 12:52 год. слідчого експерименту, й такі обставини стверджуються відповідним протоколом слідчого експерименту від 24.10.2024 (а.с.98-100), а також відображаються у долученому до нього безперервному відеозаписі, котрий міститься на лазерному диску .

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2024 за участю ОСОБА_4 , за участю спеціаліста, статиста, із застосуванням безперервного відеозапису, який був проведений в приміщенні службового кабінету за адресою: м. Хмельницький, вул. Героя України Олексія Скоблі, 15, вбачається, що в ході проведення ОСОБА_4 розповіла, що 18.10.2024 вона перебувала на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на території городу, де займалася господарськими справами. В один момент почула тріск гілля та коли повернулася в бік шуму побачила силует людини. Коли невідомий підійшов ближче вона впізнала свого сусіда ОСОБА_5 , який тримав в правій руці топорище (дерев`яне руків`я від сокири). Після цього ОСОБА_5 швидко наблизився до потерпілої та замахнувшись наніс їй почергово три удари по лівій частині голови, а саме волосяній ділянці. Від отримання вказаних ударів в потерпілої запаморочилося в голові і вона впала на землю на лівий бік. Після цього ОСОБА_5 наніс один удар топорищем потерпілій по потилиці, ще один удар в ділянку хребта. В подальшому ОСОБА_5 із використанням топорища наніс потерпілій декілька ударів по правому плечі та ключиці. Перебуваючи на землі потерпіла намагалася закриватись від ударів правою рукою в результаті чого ОСОБА_5 наніс декілька ударів потерпілій по правій руці, а саме в ділянку передпліччя та по ліктьовому суглобі. В результаті отриманих ударів по ліктьовому суглобі в потерпілої утворилася рана та розпочалася кровотеча. Вказане побиття супроводжувалося словесними погрозами. Коли ОСОБА_15 припинив бити потерпілу вона побачила, що позаду неї стоїть дружина ОСОБА_5 ОСОБА_16 , яка сказала йому припинити. Потім ОСОБА_5 продовжив висловлювати потерпілій словесні погрози. Після цього ОСОБА_5 та його дружина направилися до свого будинку, а потерпіла залишилася лежати на землі. Через деякий час потерпіла дістала з кишені свій мобільний телефон та зателефонувала своєму зятю та повідомила про вказану подію.

Згодом потерпіла підвелася на ноги та попрямувала до території подвір`я. На момент побиття потерпіла була одягнута у дві хустини, дві кофти, жилетку та куртку.

З додатку до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2024, а саме з відеозапису слідчого експерименту проведеного 24.10.2024 о 12 год 35 хв. з потерпілою ОСОБА_4 який міститься на лазерному-диску при матеріалах кримінального провадження вбачається, як потерпіла спершу словесно розповідає про події того дня. Перебувала на городі, розкидала добриво на городі порізані кабачки. Почула тріск воріт, розташованих в кінці городу, куди заїжджає трактор орати город, і там накладеного багато сухих гіляк. З тієї сторони вийшов ОСОБА_5 , підійшов до неї та з розмаху вдарив її зліва по голові попри вухо. Потім вдарив вдруге, втретє по тому самому місці і вона впала на ліву сторону. В голові відчула шум, в очах потемніло. Потім відчула удари в затилок, по хребті, далі по плечу і по правій руці. Обзивав її лайливими словами. Коли вона розплющила очі, почула як прийшла дружина ОСОБА_17 , але вона її не бачила, бо остання була в неї за спиною. Варгатий кричав до потерпілої, що більше вона тут хазяйнувати не буде, останній раз вона тут. На що дружина ОСОБА_15 відповіла, що потерпіла довше тут проживає як він. Далі ОСОБА_5 вдарив знову, потім сказав, що зараз як ще раз дам по очках, тебе тут запарпають в землі. Потім він з дружиною пішли додому.

Далі потерпіла за допомогою маникену показала як обвинувачений наносив їй удари.

На момент нанесення тілесних ушкоджень потерпіла зазначила, що була закручена в дві хустки та була одягнена футболку, гольф, теплу в`язану кофту, камізельку з овчинки та легку куртку, в двох штанах та резинові чоботи.

Суд при наданні оцінки слідчому експерименту за участі потерпілої ОСОБА_4 , який проведений не на місці поді враховує, що положення ст. 240 КПК не вимагають від слідчого проводити слідчий експеримент виключно на місці події злочину, оскільки вказані слідчі дії були проведені за участю потерпілої з метою відтворення механізму, характеру та способу спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, що можливо відтворити не прив`язуючись до місця скоєння злочину, а тому проведення слідчих експериментів у приміщенні слідчого не свідчить про недопустимість їх результатів як доказів.

Отримання від потерпілої ОСОБА_4 відомостей під час проведення слідчого експерименту є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.

Аналогічну позицію виснував Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 14 липня 2022 року у справі № 607/12407/16-к, та постанові від 27.02.2023 у справі № 200/9992/16-к.

Крім досліджених судом письмових доказів, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його вина також підтверджується наданими під час судового розгляду показами потерпілої та свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до показань потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_4 , наданих детально з приводу викладеного у її заяві факту у судовому засіданні, остання пояснила, що 18 жовтня 2024 року після обіду після 16 години дня вона перебувала за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , на городі, куди вона вивезла добриво і розкидала його по городі. Почула тріск через забор, але уваги не звернула, як зрозуміла згодом, збоку від дороги до неї підійшов ОСОБА_5 з довгою палицею і почав її бити. Вдарив по голові в ліву сторону тричі, бив по затилку, по хребту, дав по почках, побив лопатку, руку бив скільки хотів, лікоть побив до крові. Через що вона отримала перелом кістки на правій руці. Перелом закритий зі зміщенням. В лікарні травматолог сказав, що таку травму вона не могла отримати самостійно, наприклад під час падіння на землю, лише внаслідок умисного тілесного ушкодження.

Коли впала втратила свідомість, як прийшла до себе, кликала на допомогу. Прибігла дружина ОСОБА_5 , яка була колись її ученицею. Стояла в неї за спиною, казала чоловіку, щоб той вступився, оскільки вона (потерпіла) все життя тут прожила. ОСОБА_5 кричав до потерпілої чого вона сюди прийшла, вона останній день тут хазяює.

Ніхто допомоги їй не надав. Залишили лежати на мокрій землі. Коли відходили, ОСОБА_5 сказав їй, що ще раз дам тобі по очах і тебе тут закопають, ніхто тебе не знайде.

Встати з землі самостійно не могла. Була у фартушку, з карману витягнула мобільний телефон і зателефонувала дітям, а саме доньці ОСОБА_18 . Далі зять ОСОБА_10 викликав поліцію та швидку.

ОСОБА_5 , як помітив, що вона розмовляє по телефону, кричав їй, що він не підсудний. Якось чудом дійшла до сусідів, які проживають напроти, присіла на лавочку, де сусіди їй допомогли, відливали водою. Додатково зазначила, що погода тоді була холодна, після дощу, вона була одягнена тепло, закручена в дві хустки, що її і врятувало від завданих ударів. Причина конфлікту їй не відома. Зупинила ОСОБА_5 його дружина, оскільки село старе, хати розташовані рідко, інших людей поряд не було.

Раніше конфліктів із ОСОБА_5 не було, протягом десяти років вони не підтримували жодних стосунків, між ними не було ніякого спілкування, а з родиною обвинуваченого вона перебуває у хороших відносинах.

Ні вибачення, ні допомоги моральної чи матеріальної від ОСОБА_5 не отримувала. Просить суд визначити йому максимальну міру покарання, передбачену відповідною статтею кримінального кодексу.

Згідно з наданих у судовому засіданні безпосередньо показань свідка ОСОБА_6 , встановлено, що він працює поліцейським та в той день прибувши на місце події за викликом на лінію 102, виявили жінку з ознаками кровотечі, їй працівниками швидкої було надано медичну допомогу. Жінка повідомила їм, що таке вчинив з нею ОСОБА_5 . Вони пішли до нього додому, його дружина повідомила, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Бабуся повідомила, що її побили ручкою від топора. Згодом поїхали в лікарню, жінка в автомобілі швидкої.

На уточнюючі питання прокурора пояснив, що події відбувалися в жовтні 2024 року. Точної дати не пам`ятає. На лінію 102 надійшло повідомлення, суть виклику тілесні ушкодження. Прибули до місця проживання потерпілої, яка перебувала на вулиці по сусідству, де сусіди надавали їй медичну допомогу. На виклик виїздив з напарником ОСОБА_7 ОСОБА_5 проживає по сусідству. Коли прийшли до нього, його дружина вийшла до воріт, на територію домоволодіння не заходили. Дружина поліцейському щодо подій нічого не розповідала. В той день з ОСОБА_5 не спілкувалися.

Згідно з наданими у судовому засіданні безпосередньо показань свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що перебуваючи в наряді на службі надійшло повідомлення про тілесні ушкодження с. Покутинці. Прибули на виклик за місцем проживання потерпілої. Потерпілу зустріли на вулиці напроти її будинку, біля сусідів, літніх жінки та чоловіка. Потерпіла вказала, що ОСОБА_5 під час раптово виниклого конфлікту наніс їй тілесні ушкодження палицею. Пам`ятає, що права рука потерпілої в області ліктя була в крові, жінка скаржилася на сильний біль. Карета швидкої доправила відвезла її в приймальне відділення лікарні. Пішли до ОСОБА_5 , на територію домоволодіння не заходили. Вийшла його дружина і повідомила, що її чоловік перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Підтвердила факт вчинення її чоловіком тілесних ушкоджень потерпілій. До будинку не заходили, жінка казала, що її чоловік агресивний, п`яний, поспілкуватися з ним не вдасться. Тоді попрямували до приймального відділення лікарні, де лікарі констактували тріщину чи перелом в потерпілої. Далі викликали слідчо-оперативну групу, і далі вони займалися.

На уточнюючі питання прокурора зазначив, що під час виклику працювали боді -камери, на яких зафіксовано усі події, які відбувалися в той день. Особисто із ОСОБА_5 поспілкуватися не вдалося.

На питання обвинуваченого ОСОБА_5 , чому працівники поліції із ним не спілкувалися саме в той день, відповів, що оскільки дружина обвинуваченого повідомила, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вони зробили висновок, що ніяких конкретних пояснень щодо обставин справи ОСОБА_5 не зможе їм надати, а в подальшому спілкуватися з обвинуваченим вже мали працівники слідчо-оперативної групи.

Відповідно до наданих у судовому засіданні безпосередньо показань свідка ОСОБА_8 , яка є дружиною ОСОБА_5 , яка не відмовлялася свідчити проти свого чоловіка, вона в той день була на городі, обрізала малину. Почула галас, прибігла і побачила як чоловік сварився з сусідкою на їхньому городі, на межі, оскільки їхні качки зайшли на город потерпілої і остання вчинила сварку. Коли вона прибігла, чоловіка забрала і повела до хати, коли повернулася, на городі не було ні потерпілої, ні тачки, ні відра на городі. Причина конфлікту їй не відома. Далі приїхала поліція, спитали її чи він (чоловік) п`яний, на що вона повідомила, що випивший, але не п`яний, бо йому ввечері їхати на роботу. І далі її чоловік вийшов з хати і попри поліцейських поїхав на роботу.

Охарактеризувала потерпілу як проблемну жінку. Конфлікти із нею мають тривалий період часу. Був випадок, коли вишня потерпілої впала на їхній будинок. Також потерпіла підтримує військовий терор в Україні. Додала, що її чоловік перебував на той час після операції, також має захворювання психологічного характеру, нервовий, а потерпіла його навмисне провокує. Будь-яка людина в даному випадку могла б зірватися. Жодних тілесних ушкоджень потерпілій її чоловік не завдавав.

На уточнюючі питання прокурора, повідомила, що працівників поліції в той день бачила, з ними спілкувалася, однак не казала, що її чоловік п`яний, тілесних ушкоджень в потерпілої не бачила, факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 її чоловіком працівникам поліції вона не підтверджувала. Чи приїздила швидка на виклик вона не бачила.

На уточнюючі питання обвинуваченого, повідомила, що конфлікт між її чоловіком та потерпілою триває вже близько 17 років, підтвердила факти, коли саме потерпіла провокує обвинуваченого. ОСОБА_5 під час допиту свідка додав, що проживає вже 30 років в пеклі з сусідкою, просив покласти край ворожнечі.

При повторному допиті в судовому засіданні 19.03.2025 за клопотанням потерпілої в якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що чоловіка забрала, коли він сварився з сусідкою. Далі приїхали працівники поліції, і сказали що її чоловік побив сусідку. Зазначила, що на її очах він нікого не бив. На уточнюючі питання прокурора щодо повідомлення доньці потерпілої в мережі Фейсбук повідомила, що дійсно написала повідомлення з текстом вибачення. На питання суду повідомила, що дійсно чоловік і потерпіла сварилися, в руках її чоловік нічого не мав, сварка почалася через качки і кури, які зайшли на город потерпілої. Конфлікти трапляються неодноразово з різних причин. Коли забрала чоловіка, він пішов до хати, а вона повернулася, однак потерпілої вже не було. Через хвилин сорок приїхали працівники поліції, чоловік сів на мотоблок і попри працівників поліції поїхав на роботу. Крім поліції в той день нікого не бачила. Швидку також не бачила. Ушкоджень на тілі потерпілої також не бачила. Чоловік їй щодо даного конфлікту нічого не казав і не пояснював. Працівникам поліції сказала, що сварку чула і бачила, те, що її чоловік наносив ушкодження потерпілій не бачила. Потерпілу після конфлікту не бачила і з нею не спілкувалася, з її родичами також.

В клопотанні прокурора про допит свідка ОСОБА_10 судом було відмовлено, оскільки такий перебував у судових засіданнях як вільний слухач та був присутній під час вступного слова потерпілої та її допиту.

Суд бере до уваги, що при дослідженні письмових доказів кримінального провадження та отриманих показань потерпілих і свідків, заперечень відносно даних доказів та обсягу їх досліджень обвинуваченим не заявлено, окрім того, що вони його не стосуються.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 122 КК України упродовж усього здійснення цього судового провадження, і до останнього слова, не визнав, у судовому засіданні під час допиту надав показання, згідно з якими в нього наявні неприязні відносини з ОСОБА_4 вже упродовж тривалого часу категорично заперечив нанесення ним ОСОБА_4 будь-яких ударів, у тому числі й дерев`яною палицею. Підтвердив, що того дня 18.10.2024, не пригадує точної години, словесний конфлікт на городі з потерпілою був, однак, тілесних ушкоджень їй не наносив, лише нецензурно виразився в її сторону і повернувся до будинку. Зазначив, що він відпочиваючи в будинку після робочої зміни почув крик сусідки ОСОБА_4 через вікно на його курей та качок, які пішли до неї на город де вона розкидала гарбузи удобряючи город. Кричала на дружину, яка в той час перебувала в саду біля малини. Після чого він вийшов до потерпілої і нецензурно їй відповів та за допомогою дружини повернувся додому, оскільки себе погано почував. Підтвердив, що вживав в той день після робочої зміни алкоголь, але вже до вечора протверезів і поїхав попри поліцію, яка була біля будинку ОСОБА_4 на роботу, на роботі мав бути біля восьмої години вечора.

На питання прокурора чому його дружина ОСОБА_8 сказала поліції що це він побив потерпілу ОСОБА_4 відповів, що з дружиною у нього тоді були напружені відносини.

На запитання потерпілої який у нього був мотив наносити їй тілесні ушкодження відповів, що мотиву в нього не було, оскільки він не наносив їй тілесні ушкодження.

На питання суду чи були попередні конфлікти з потерпілою відповів, що він з нею не спілкується, оскільки вона його не цікавить. Однак підтвердив, що відносини з сусідкою ОСОБА_4 були напружені, зазначивши, що був випадок коли вишня потерпілої впала на їхній будинок, а також вона гілля викидала за паркан на стежку де ходять діти, яблуння постійно засмічує його подвір`я.

Щодо наявних у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, то ОСОБА_5 пояснив, що він не знає хто міг нанести ОСОБА_4 тілесні ушкодження і з яких причин потерпіла вказує, що саме він їй наніс такі ушкодження.

Як наслідок, категорично заперечив також спричинення ОСОБА_4 моральної шкоди.

У підсумку у судових дебатах просив визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 не наносив.

В останньому слові обвинувачений зазначив, що йому немає, що сказати, в нього немає слів.

Суд, виходячи з усіх досліджених доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно до внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, здійснивши оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, беручи до уваги не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у заподіянні ОСОБА_4 умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості, про що ним було висловлено протягом усього судового розгляду, не враховує з точки зору достовірності надані ним у судовому засіданні на відповідній стадії цього судового провадження показання, як у частині невизнання винуватості як в заподіянні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, так і у спричиненні ОСОБА_4 такими діями моральної шкоди, оскільки ці показання були спрямовані на ймовірне не встановлення судом істини у цьому кримінальному провадженні та на уникнення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальної відповідальності, що передбачена за ч. 1 ст. 122 КК України, а також її наслідків у вигляді відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_5 з самого початку були неспроможними, недостатніми та не підтверджені належними доказами, а його відповідні твердження щодо не нанесення тілесних ушкоджень спростовуються та суттєво протирічать іншим зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, у тому числі й показаннями свідків та потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_4 .

Суд також критично ставиться до наданих у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_8 , що являється дружиною обвинуваченого та вважає їх недостовірними, оскільки такі суперечать матеріалам справи, в тому числі зафіксованим на боді-камеру інспектора поліції її поясненням, наданим безпосередньо після вчинення злочину біля свого будинку 18.10.2024, де вона підтвердила нанесення руків`ям з сокири тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 її чоловіком ОСОБА_5 , який з її слів перебував в стані сп`яніння та був агресивним.

Водночас показання потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_4 з самого початку, а саме з часу повідомлення нею про вчинення кримінального правопорушення, і по дату ухвалення даного вироку, є змістовними та при цьому послідовними, незважаючи навіть на похилий вік останньої. Дані показання потерпілої ОСОБА_4 щодо механізму нанесення їй тілесних ушкоджень також повністю підтверджуються висновками експерта № 343 та №444, виконаних 25.10.2024 у межах даного кримінального провадження.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Зважаючи на наведене вище, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість не визнав, він жодною мірою не сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а, навпаки цьому перешкоджав, зокрема свідченнями, що суперечать дослідженим доказам, його щирого каяття не вбачається а заподіяна ним ОСОБА_4 шкода залишається не відшкодованою.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 згідно з довідкою-характеристикою є особою, яка має інвалідність 3-ої групи (а.с. 131), згідно свідоцтва про народження має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_19 (а.с.47), відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 є учасником бойових дій (а.с.128), перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 05.09.2000 (а.с. 132), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 133), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.с.129-130).

Отже, з урахуванням наведених обставин, думки потерпілої особи-цивільного позивача, думки прокурора, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі на певний строк, оскільки з урахуванням об`єктивних обставин справи, поведінки обвинуваченого, виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливі без його ізоляції від суспільства та, що саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З цих же міркувань, суд не вбачає можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 з застосуванням до нього покарання без обмеження волі, оскільки таке не узгоджується із зухвалою поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 упродовж здійснення всього судового провадження.

Щодо строку обмеження волі, то такий, на переконання суду, буде достатнім визначити тривалістю в 1 рік. Цю міру, з урахуванням також позиції потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_4 з вказаного приводу, яка в своїх поясненнях вступної промови просила в суду найсуворішого покарання, а в судових дебатах поклалася на розсуд суду, суд вважає гуманною та такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення суд не вбачає в силу відсутності на стадії судового розгляду, обставин, котрі б пом`якшували йому покарання або ж істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні та розподіл пов`язаних з його розглядом судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга статті 23 ЦК України).

Згідно з положень абз. 1 частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

При цьому, вимоги абз. 2 частини третьої статті 23 ЦК України передбачають, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Законом не визначено єдиного розміру грошового відшкодування моральної шкоди у випадку відшкодування потерпілій особі моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 9 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено також, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

У постанові Великої Палати ВС від 15 грудня 2020 року № 752/17832/14-ц визначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з людьми, які його оточують, інших негативних наслідків морального характеру.

У постанові ОП КЦС ВС від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).

Враховуючи зазначене вище, заявлений ОСОБА_4 цивільний позов у даному кримінальному провадженні суд вважає за необхідне задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на її користь 50 000,00 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

При визначені розміру моральної шкоди, яка нанесена потерпілій ОСОБА_4 , суд, враховуючи ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпіла є особою похилого віку, враховує наслідки, які настали від отриманих тілесних ушкоджень, що супроводжувалися тривалим лікуванням та реабілітацію, внаслідок чого у потерпілої змінився та був порушений нормальний спосіб життя в негативну сторону, що було встановлено, виходячи із наведених у позові обґрунтувань, які доповнені під час судового розгляду самою потерпілою, що змусило докладати неабияких додаткових зусиль для нормалізації свого життя, а тому суд вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 завдано значної моральної шкоди та дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення на її користь з обвинуваченого-цивільного відповідача моральної шкоди на підставі ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, ст. 127, 128 КПК України підлягають частковому задоволенню на суму 50 000,00 грн, що відповідає засадам розумності та справедливості.

Водночас суд зазначає, що відшкодування моральної шкоди має виключно компенсаційний характер, а розмір має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц).

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

В рамках кримінального провадження запобіжний захід не обирався.

Питання доцільності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання начальника Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та з врахуванням того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягали б у залученні експертів на стадії досудового розслідування та/чи у суді відсутні.

В кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких необхідно вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України, а саме:

- згідно постанови заступника начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 25.10.2024 визнані речовими доказами змив з РБК виявленого на території городу при огляді місця події та контрольний зразок чистоти марлевого тампону, які заклеєно печаткою №119 та передано на зберігання СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області необхідно знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 100, 127-129, 349, 351-353, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-393, 395 КПК України, 23, 1167, 1177 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Запобіжні заходи щодо засудженого ОСОБА_5 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення даного вироку у наведеній частині до виконання.

Речові докази змив з РБК та контрольний зразок чистоти марлевого тампону знищити після вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_4 до обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, вручити учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 14 квітня 2025 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_1