У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2490/25

№ 1-кс/183/539/25

18 березня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 року за № 0000338 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сиротине Троїцького району Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :

17 березня 2025 року старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 року за № 0000338 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000338 від 11.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області) № 70 о/с від 02.02.2021 ОСОБА_6 призначено на посаду спеціаліста-криміналіста слідчого відділення відділення поліції № 2 Сватівського районного відділу поліції ГУНП в Луганській області (далі ВП № 2 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію»

ОСОБА_6 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_6 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, на порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію» зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів рф здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Також, представниками влади і зс рф продовжуються вчинятися злочинні дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої, в тому числі, на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 «проголошено» створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі - «лнр»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «лнр» представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «лнр») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів на території Луганської області так званої «лнр», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), продовжили агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, віддавши накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил ворога України - російської федерації (далі зс рф), шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Київській, Луганській, Донецькій, Харківській, Житомирській, Чернігівській, Сумській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, інших областях і здійснили широкомасштабний збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснили військову окупацію частин вказаних територій України, в тому числі території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з березня 2022 року.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого у подальшому неодноразово продовжено, в тому числі на цей час.

У зв`язку із широкомасштабним збройним нападом з боку російської федерації проти України, 06.03.2022 збройні сили рф з представниками так званої «луганської народної республіки», які є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора рф, шляхом збройної агресії здійснили тимчасову окупацію Троїцької селищної територіальної громади Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Так, приблизно з середини березня 2022 року, але не пізніше 07.07.2022 (більш точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 ,, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу спеціалістом-криміналістом слідчого відділення ВП № 2 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області, перебуваючи на території смт Троїцьке Сватівського району Луганської області, яке з кінця лютого 2022 року тимчасово окупована зс країни-агресора рф, діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час зустрічі з невстановленими особами із числа представників окупаційної влади «лнр», що є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора рф, прийняв пропозицію та добровільно і безперешкодно вступив та розпочав «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі так званого «міністерства внутрішніх справ лнр» (далі «мвс лнр»), а саме «троїцькому районному відділі внутрішніх справ мвс лнр» (мовою оригіналу, російською - «троицком ровд мвд лнр», далі «троїцький рввс мвс лнр»), роботу якого організовано в незаконно захоплених адміністративних будівлях ВП № 2 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області, розташованих за адресою: кв. Молодіжний, 28, смт Троїцьке Сватівського району Луганської області.

Тобто, ОСОБА_6 вчинив державну зраду шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

30.01.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами, а саме:

-матеріали Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України ;

-відомостями з Головного управління Національної поліції в Луганській області, про перебування ОСОБА_6 на посаді спеціаліста-криміналіста слідчого відділення відділення поліції № 2 Сватівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області;

-відомостями щодо отримання та документування паспортом громадянина України ОСОБА_6 ;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

-протоколами огляду, в ході яких за участю спеціаліста оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації Інтернет-ресурса «Telegram» (який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів та має функції відео- і аудіодзвінків, організації відеконференцій у групах і каналах) (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою мовою оригіналу (російською) «ПРАВООХРАНИТЕЛИ ЛНР ПРИСЯГНУЛИ НАРОДУ РЕСПУБЛИКИ В ТРОИЦКОМ РОВД МВД ЛНР), на якій виявлено ОСОБА_6 , який зрадивши Присязі, з березня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, вступив та здійснює «службу» в одному з незаконно створених структурних підрозділах так званого «мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф;

-протоколи огляду в ході яких за участю свідків оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації Інтернет-ресурса «Telegram» (який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів та має функції відео- і аудіодзвінків, організації відеконференцій у групах і каналах) (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою мовою оригіналу (російською) «Более ста полицейских Троицкого Сватовского и Новоайдарского РОВД присягнули Республике») та відповідно до яких свідки впізнали та показали на особу ОСОБА_6 , який зрадивши Присязі, з березня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, вступив та здійснює «службу» в одному з незаконно створених структурних підрозділах так званого «мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф;

-протоколом огляду публікацій Інтернер-ресурсів https://www.president.gov.uа, https://zakon.rada.gov.ua, http://www.golos.com.ua, з додатками (Указами Президента України) відповідно до яких підтверджено факт введення, дії та продовження на території України з 24.02.2022 воєнного стану;

-протоколом огляду публікацій Інтернер-ресурсів Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України за посиланням https://www.kmu.gov.ua/, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено Мінреінтеграції) за посиланням https://www.minre.gov.ua/, відповідно до якого підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Троїцької територіальної громади Сватівського району, внаслідок військових дій країни-агресора рф, а також іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук): із показів свідків, протоколів огляду публікацї Інтернет-ресурса підтверджується, що з березня 2022 року по цей час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області.

Так, перебування підозрюваного ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 30.01.2025 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 08.02.2025, 09.02.2025, 10.02.2025), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора (за посиланням https://gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-klimenku-am-ta-povistki-pro-viklik-do-organu-dosudovogo-rozsliduvannya-na-2025), а також офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № 26 (7951) від 04.02.2025 (за посиланням https://ukurier.gov.ua/media/newspaper/adv/2025-02-04/26_7951r.pdf) для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000338, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Разом з тим, на виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено відповідному оперативному підрозділу.

З огляду на те, що підозрюваний належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що з урахуванням зібраних матеріалів підтверджується те, що підозрюваний з березня 2022 року перебуває та залишається наразі в смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна державним органам України через тимчасову окупації країною-агресором РФ внаслідок широкомасштабної збройної агресії, необхідно вважати, що переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Під збройними формуваннями рф Закон № 1207-VII визначає регулярні з`єднання і підрозділи, підпорядковані Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділи та спеціальні формування, підпорядковані іншим силовим відомствам рф, їхні радники, інструктори та іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України (п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України № 1207-VII).

Таким чином, незаконні збройні формування так званої «лнр» відносяться до збройних формувань окупаційної влади країни-агресора рф.

З березня 2022 збройні формування окупаційної влади країни-агресора рф встановили та здійснюють фактичний контроль території смт Троїцьке Луганської області, а тому вказана територія знаходиться під окупацією збройних формувань рф.

Крім того, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі Перелік до наказу). Відповідно до вказаного Переліку до наказу, Троїцька селищна територіальна громада Сватівського району Луганській області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф та незаконного збройного формування, так званого «лнр».

Враховуючи наведені вище обставини, стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, проведення якого доручено працівникам відповідного оперативного підрозділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно із вимогами ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається із відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна);

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України;

-неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (08.02.2025, 09.02.2025, 10.02.2025) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

-спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

-тимчасова окупація території України, а саме територія смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, на якій створений незаконний «правоохоронний» орган, в якому підозрюваний почав «службу», що дає йому можливість продовжувати працювати, унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин, а також вчиненню інших злочинів;

-поведінка підозрюваного, який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російської федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії країни-агресора рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф - так званому «троїцькому районному відділі внутрішніх справ мвс лнр».

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Приймаючи до уваги викладене, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_10 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий, посилаючись на норми ст. ст. 36, 40, 111, 131, 132, 135, 176178, 183, 184, 193, 194 КПК України, розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022, просив суд:

- обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, посилався на підстави звернення до суду, викладені в клопотанні, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Суд, дослідивши клопотання, позицію прокурора, захисника, надані письмові докази, доходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, з нижченаведеного.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Встановлено, що 11.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000338:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 111 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: приблизно з середини березня 2022 року, але не пізніше 07.07.2022 року (більш точні дата та час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу спеціалістом-криміналістом слідчого відділення № 2 (з місцем розташування в смт. Троїцьке) Сватівського РВП ГУНП в Луганській області, у порушення вимог ст..ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст..ст. 2, 63 ЗУ «Про Національну поліцію», зрадивши Присязі поліцейського України, перебуваючи на території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, тобто території України, яка з кінця лютого 2022 року тимчасово окупована з країни-агресора рф, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду на свій безперешкодний вступ до незаконно створеного структурного підрозділу так званого «правоохоронного органу мвс лнр» окупаційної адміністрації рф, а саме до «троїцького рввс мвс лнр», роботу якого організовано в незаконно захоплених адміністративних будівлях ВП № 2 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області, розташованих за адресою: кв. Молодіжний, 28, смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, та розпочав свою «службу» у вказаному структурному підрозділі, перейшовши таким чином на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, тобто вчинив державну зраду;

-орган досудового розслідування кримінального правопорушення: Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

30.01.2025 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою слідчого від 13.02.2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Вручити повідомлення про підозру не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_6 .

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У відповідності до ч.1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

На підставі ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Із показань свідків, протоколів огляду публікацій Інтернет-ресурсів підтверджується, що з березня 2022 року ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, введеним воєнним станом в Україні, захопленням смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 30.01.2025 року у день його складання, у зв`язку з чим зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 08.02.2025, 09.02.2025, 10.02.2025), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме шляхом опублікування 30.01.2025 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження Кабінету Міністрів України в газеті «Урядовий кур`єр» № 26 від 04.02.2025 року (за посиланням: www.ukurier.gov.ua), для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000338, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного, тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативним співробітникам Луганського управління ДВБ НП України.

Водночас, встановлено, що 30.01.2025 року захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 , призначеного згідно постанови слідчого від 30.01.2025 року отримано копію повідомлення про підозру та пам`ятку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- Витягом з ЄРДР від 11.07.2022 року;

-матеріали Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України ;

-відомостями з Головного управління Національної поліції в Луганській області, про перебування ОСОБА_6 на посаді спеціаліста-криміналіста слідчого відділення відділення поліції № 2 Сватівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області;

-відомостями щодо отримання та документування паспортом громадянина України ОСОБА_6 ;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

-протоколами огляду, в ході яких за участю спеціаліста оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації Інтернет-ресурса «Telegram» (який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів та має функції відео- і аудіодзвінків, організації відеконференцій у групах і каналах) (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою мовою оригіналу (російською) «ПРАВООХРАНИТЕЛИ ЛНР ПРИСЯГНУЛИ НАРОДУ РЕСПУБЛИКИ В ТРОИЦКОМ РОВД МВД ЛНР), на якій виявлено ОСОБА_6 , який зрадивши Присязі, з березня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, вступив та здійснює «службу» в одному з незаконно створених структурних підрозділах так званого «мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф;

-протоколи огляду в ході яких за участю свідків оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації Інтернет-ресурса «Telegram» (який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів та має функції відео- і аудіодзвінків, організації відеконференцій у групах і каналах) (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою мовою оригіналу (російською) «Более ста полицейских Троицкого Сватовского и Новоайдарского РОВД присягнули Республике») та відповідно до яких свідки впізнали та показали на особу ОСОБА_6 , який зрадивши Присязі, з березня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, вступив та здійснює «службу» в одному з незаконно створених структурних підрозділах так званого «мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф;

-протоколом огляду публікацій Інтернер-ресурсів https://www.president.gov.uа, https://zakon.rada.gov.ua, http://www.golos.com.ua, з додатками (Указами Президента України) відповідно до яких підтверджено факт введення, дії та продовження на території України з 24.02.2022 воєнного стану;

-протоколом огляду публікацій Інтернер-ресурсів Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України за посиланням https://www.kmu.gov.ua/, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено Мінреінтеграції) за посиланням https://www.minre.gov.ua/, відповідно до якого підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Троїцької територіальної громади Сватівського району, внаслідок військових дій країни-агресора рф, а також іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Приходжу до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Таким чином, незаконні збройні формування так званої «ЛНР» відносяться до збройних формувань окупаційної влади країни-агресора РФ.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Троїцька селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф з 24.02.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 віднесено до особливо тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до органу досудового розслідування не з`являється, його місцезнаходження не встановлене.

Отже, є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

В той же час, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, запобіжні заходи відносно нього раніше не застосовувалися.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст..ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 року за № 0000338 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Повний текст ухвали проголошено о 16.00 год. 19 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1