печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000076 від 28.05.2024,

В С Т А Н О В И В :

07.03.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000076 від 28.05.2024.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Представник особи, щодо якої вирішується питання про арешт заперечував проти задоволення клопотання в частині арешту грошових коштів, оскільки їх арешт є необґрунтованим.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав неправомірну вигоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень для третьої особи за вплив на прийняття рішення службовою особою ТСЦ № 8049 РСЦ ГСЦ МВС у м. Києві, уповноваженою на виконання функцій держави за отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «С», «С1» ОСОБА_7 , за наступних обставин.

22.01.2025 року у період часу з 19 год. 40 хв. по 22 год. 38 хв. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у ОСОБА_8 у справі № 757/2215/25-к від 20.01.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить та де фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено:

- грошові кошти номіналом 1000 грн у кількості 701 шт. на загальну суму 701 000 гривень;

- грошові кошти номіналом 100 Євро у кількості 9 шт та номіналом 50 Євро у кількості 6 шт. на загальну суму 1200 Євро;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 511 шт. на загальну суму 51100 доларів США, номіналом 550 доларів США у кількості 11 шт. на загальну суму 550 доларів США, номіналом 20 доларів США у кількості 9 шт. на загальну суму 180 доларів США, номіналом 10 доларів США у кількості 4 шт. на загальну суму 40 доларів США, номіналом 5 доларів США у кількості 4 шт. на загальну суму 20 доларів США, номіналом 2 долари США у кількості 2 шт., номіналом 1 доларів США у кількості 3 шт. Загальна суму 51897 доларів США;

- оригінали медичних довідок на різних громадян з копіями документів та пояснювалними/нагадувальними записками, прикріплені до документів на 343 аркушах.

- документи громадян в копіях з пояснювальними/нагаду вальними записками з надписами різних чисел та надписом «грн» біля них на 208 аркушах;

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- роздруківка відомостей з «Дії» РНОКПП: НОМЕР_1 на 1 арк.;

- копія документів (паспорт та інн) громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на 5 арк.;

- два блокноти з чорновими записами;

- золота банківська карта № НОМЕР_2 Приватбанку;

- банківська карта А-банку на ім`я ОСОБА_14 № НОМЕР_3 ;

- банківська карта А-банку на ім`я ОСОБА_14 № НОМЕР_4 ;

- карта тримач для сім-картки Lifecell НОМЕР_5 ;

- чорнові записи на 25 аркушах.

Наступного дня, 23.01.2025 року вилучені речі та документи були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000076 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

10.02.2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 757/4624/25-к, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000076 від 28.05.2024 - повернуто слідчому, встановивши строк що не перевищує 72 години для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали.

05.03.2025 отримано копію зазначеної ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 757/4624/25-к від 10.02.2025.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, суд накладає арешт на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя на підставі наданих доказів вважає, що перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що у даному випадку майно, використовувалось для вчинення злочину, визнане речовими доказами, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій,

Таким чином, за встановлених обставин арешт зазначеного майна відповідатиме меті кримінального провадження та виконуватиме завдання такого заходу забезпечення, як арешт майна, що, зокрема, полягає у збереженні речових доказів.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Разом з тим, накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки слідчим в клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність підстав вважати такі грошові кошти причетними до вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, судом встановлені підстави для накладення арешту на частину майна з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на перелік наступного вилученого майна, що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- оригінали медичних довідок на різних громадян з копіями документів та пояснювалними/нагадувальними записками, прикріплені до документів на 343 аркушах.

- документи громадян в копіях з пояснювальними/нагаду вальними записками з надписами різних чисел та надписом «грн» біля них на 208 аркушах;

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- роздруківка відомостей з «Дії» РНОКПП: НОМЕР_1 на 1 арк.;

- копія документів (паспорт та інн) громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на 5 арк.;

- два блокноти з чорновими записами;

- золота банківська карта № НОМЕР_2 Приватбанку;

- банківська карта А-банку на ім`я ОСОБА_14 № НОМЕР_3 ;

- банківська карта А-банку на ім`я ОСОБА_14 № НОМЕР_4 ;

- карта тримач для сім-картки Lifecell НОМЕР_5 ;

- чорнові записи на 25 аркушах.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1