КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/5670/23
Провадження № 1-кп/552/326/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000205 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 209 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України,-

встановив:

У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Свої клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та продовжують існувати на даний час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам. Просив їх задовольнити.

Захисники обвинувачених заперечували проти задоволення клопотань, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Так, строк дії обраного обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 30.03.2025. До зазначеного часу розгляд даного кримінального провадження закінчено не буде. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, до взяття їх під варту офіційно не були працевлаштовані та не займалися будь-якою суспільно-корисною діяльністю, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів. З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, яке може бути їм призначене судом в разі доведення їх винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачені, розуміючи наслідки покарання, яке їм загрожує, можуть вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані, з метою схилення до зміни показів або відмови від показів взагалі, продовжити злочинну діяльність, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання обвинуваченими їх процесуальних прав та обов`язків.

Тому, на думку суду, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Також, судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені судом під час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Обраний відносно кожного обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі кожного обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано та не зазначено про існування таких доказів. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, суд на теперішній час не встановив.

Розглядаючи зміст доводів, на які посилаються захисники та обвинувачені щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави, або інший більш м`який, суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах,передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Вирішення питання щодо можливості визначення застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень суду, який визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинувачених, інших даних про їх особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З огляду на обставини, встановлені судом та існування правового режиму воєнного стану, суд не вбачає достатніх підстав для визначення обвинуваченим застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що узгоджується з положеннями КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 25 травня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченими та їх захисниками до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1