Єдиний унікальний номер справи 646/6806/17
Провадження № 1-кп/185/68/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Павлоград Дніпропетровської області обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.365 КК України, -

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , (дистанційно),

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (дистанційно),

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (дистанційно),

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дистанційно), -

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2024 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України надійшов до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду.

02 квітня 2024 року в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.365 КК України.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року вказані кримінальні провадження були об`єднанні в одне кримінальне провадження, призначено підготовче судове засідання, викликані сторони кримінального провадженні, потерпілі та їх представники.

В підготовчому судовому засіданні дистанційно приймають участь прокурор, представники потерпілих, захисники, обвинувачені.

Від потерпілих ОСОБА_13 / т.3 а.п.30/, ОСОБА_14 /т.3 а.п.31/, ОСОБА_15 /т.3 а.п.91, т.6 а.п.114, т.7А а.п.217/ надійшли заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Потерпілий ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до копії свідоцтва про смерть /т.6 а.п.4/.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи визначення підсудності - не вбачає.

Представники потерпілих підтримали думку прокурора щодо можливості призначення обвинувальних актів до судового розгляду.

Захисники та обвинувачені також не заперечували проти призначення обвинувальних актів до судового розгляду.

Вислухавши сторони кримінального провадження, представників потерпілих, вивчивши обвинувальні акти з додатками, заявлені клопотання та скарги, колегія суддів встановила наступне:

Згідно із ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 24.04.2019 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, була скасована ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 року про повернення обвинувального акту прокурору та призначено новий розгляд у суді першої інстанції /т.2 а.п.121-124/. Підставою для повернення обвинувального акту згідно вказаного рішення місцевого суду зокрема стало невручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 01.05.2024 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, була скасована ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2024 року про повернення обвинувального акту прокурору та призначено новий розгляд у суді першої інстанції /т.6 а.п.43-47/. Підставою для повернення обвинувального акту згідно вказаного рішення місцевого суду стало те, що клопотання органу досудового розслідування про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування було розглянуто з порушенням підсудності, у зв`язку з чим було не вручено обвинувальний акт ОСОБА_5 .

Таким чином, підстави для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, що були зазначені захисниками обвинуваченого ОСОБА_5 в клопотанні від 23.10.2018 року та від 06.08.2019 року (від захисника ОСОБА_17 - т.1 а.п.225-226, т.3 а.п.6-9), від 29.11.2019 року та 15.05.2023 року (від захисника ОСОБА_18 - т.3 а.п.140-144, т.4 а.п.29-33/ та в запереченнях на ухвалу слідчого судді від 15.05.2023 року (від захисника ОСОБА_18 - т.4 а.п.25-26/,та в запереченнях захисника ОСОБА_11 від 10.03.2025 року - вже були розглянуті по суті судом першої інстанції. За рішеннями суду апеляційної інстанції вказані обставини не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору з наголошенням того, що вказані підстави для повернення обвинувального акту прокурору є предметом дослідження під час судового розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.11.2017 року було визначено територіальну підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області /т.1 а.п.122-123/

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року в задоволенні клопотання захисту про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.365 КК України, з підстав закінчення строку досудового розслідування було відмовлено /т.7 а.п.212-213/.

Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_17 про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.365 КК України /т.8 а.п.201/. В обґрунтування заявленого клопотання захисник зазначила, що в кримінальному провадженні її підзахисному не були вручені повідомлення про підозру під час проведення досудового розслідування. В подальшому після повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 строки проведення досудового розслідування завершились. Повідомлення про підозру 08.01.2024 року її підзахисному ОСОБА_6 вручена в позапроцесуальний спосіб.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи призупинення провадження, повернення обвинувальних актів прокурору чи направлення їх до відповідного суду для визначення підсудності, відсутності укладених угод про визнання винуватості чи про примирення, - суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі зазначених обвинувальних актів, який проводити колегіально складом суду у відкритому судовому засіданні в залі суду з викликом учасників судового провадження.

Відповідно до ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема п.5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час проведення підготовчого судового засідання до суду надійшли наступні клопотання, заяви та скарги.

І.Клопотання про запобіжні заходи стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6

03.03.2025 року через «Електроний суд» обвинуваченим ОСОБА_5 було подане клопотання про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання. В обґрунтування заявленого клопотання обвинуваченим зазначено, що судом 22.01.2025 року було задоволено клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку з внесенням застави до 22.03.2025 року. Суд не взяв до уваги доводи сторони захисту про те, що прокурор не навів жодних доказів на підтвердження свого клопотання, а лише цитував норми КПК України та свої припущення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Прокурор та представники потерпілих заперечували проти клопотання обвинуваченого Прядка про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

20.03.2025 року прокурор подав письмове клопотання про продовження обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку з внесенням застави. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, обвинувачений ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, свідків, які на теперішній час не допитані. Інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 злочини були вчиненні ним під час виконання службових обов`язків працівника поліції. 14.07.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 був оголошений в розшук, оскільки ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим було застосовано процедуру спеціального досудового розслідування. Обвинувачений ОСОБА_5 ухвалою суду був оголошений в розшук, останній змінив своє місце проживання, переховувався від суду. Дніпровським апеляційним судом 04.09.2024 року постановлено ухвалу, якою було зменшено розмір застави та покладено обов`язки. У зв`язку з внесенням застави обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено з під варти. Ухвалою суду продовжено дію обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з внесенням застави.

Представники потерпілих підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 заперечували з приводу клопотання прокурора. Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити в клопотанні прокурора. Захисник ОСОБА_11 просив змінити запобіжний захід підзахисному на особисте зобов`язання та повернути заставу, вважає, що всі ризики були нівельовані після звільнення підзахисного з-під варти. За весь час обвинувачений ОСОБА_5 не ухиляється від суду, не впливає на свідків, або в інший спосіб не перешкоджає кримінальному провадженню.

20.03.2025 року прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Представники потерпілих підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 не заперечували з приводу клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження стосовно клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, пов`язаних з внесенням застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Стаття 315 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

За кримінальним провадженням проводиться підготовче судове засідання, потерпілі та свідки кримінального провадження не допитані.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкриміновано вчинення злочинів, частина яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Виходячи з даних обвинувального акту та наданих захисником документів, обвинувачений ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, працює в ТОВ «АГРОДАР БУД», на утриманні обвинуваченого знаходиться батько, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

З моменту надходження обвинувального акту до суду стосовно ОСОБА_6 (02.04.2024 року) до теперішнього часу обвинувачений виконував обов`язки, передбачені КПК України. На стадії досудового розслідування з 31.07.2017 року до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжні заходи не застосовувались, виходячи з даних реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані судом при обрані запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання не перестали існувати, тому суд вважає можливим продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Судом вирішується питання за клопотанням прокурора щодо продовження дії обов`язків, що покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з внесенням застави, та одночасно розглядається питання про зміну запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання, заявлене обвинуваченим ОСОБА_5 .

14.07.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 був оголошений в розшук, оскільки ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим було застосовано процедуру спеціального досудового розслідування. Обвинувачений ОСОБА_5 ухвалою суду був оголошений в розшук, останній змінив своє місце проживання, переховувався від суду. Дніпровським апеляційним судом 04.09.2024 року постановлено ухвалу, якою було зменшено розмір застави та покладено обов`язки. У зв`язку з внесенням застави обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено з під варти. Ухвалою суду продовжено дію обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з внесенням застави до 22.03.2025 року. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обрані запобіжного заходу та застосуванні альтернативного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді застави не перестали існувати: вказаній особі висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинах, під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя. До моменту затримання та обрання запобіжного заходу (15.02.2024 року) обвинувачений ОСОБА_5 ухилявся від правосуддя, що в сукупності свідчить про наявність ризику ухилення від правосуддя. Свідки та потерпілі в кримінальному провадженні не допитані, а їх анкетні дані відкриті, що свідчить про наявність ризику впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на цих учасників кримінального провадження.

З урахуванням досліджених даних про обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості пред`явленого обвинувачення, його процесуальної поведінки - колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше визначених та покладених у зв`язку з внесенням застави обов`язків стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , залишивши без змін визначені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду обов`язки, - що буде цілком достатнім для виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, та відмовити у зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на особисте зобов`язання.

Перспектива втрати грошового забезпечення у випадку порушення обвинуваченим ОСОБА_5 , встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає будь-яке бажання переховуватися від правосуддя або іншим чином порушувати процесуальну поведінку.

ІІ. Скарги на рішення прокурора в кримінальному провадженні.

27.08.2019 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_19 на дії заступника начальника наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_20 /т.3 а.п.62-64/, який 20.10.2016 року постановою доручив здійснення досудового розслідування кримінального провадження стосовно підзахисного ОСОБА_5 прокуратурі Харківської області. В обґрунтування захисник зазначив, що місцем вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_5 є м.Павлоград Дніпропетровської області, проте всупереч ч.7 ст.214 та ч.1 ст.218 КПК України проведення досудового розслідування було доручено органу досудового розслідування, який знаходиться в іншій області. В матеріалах кримінального провадження наявна лише фотокопія вказаної постанови, оригінал якої стороні захисту не відкривався. Тому просить визнати незаконним та скасувати вищевказане процесуальне рішення, яке постановлено з істотними порушенням вимог КПК України.

Прокурор заперечував з приводу скарги захисника на дії прокурора. Вказана постанова не скасована, є діючою.

Представники потерпілих заперечували з приводу скарги захисника на дії прокурора. Представник ОСОБА_9 зазначив, що оцінка законності даної постанови прокурора про визначення органу проведення досудового розслідування була надана у вироку суду стосовно ОСОБА_21 та Спариша. Даний вирок декілька разів оскаржувався в апеляційній та касаційній інстанції, тому постанова прокурора є законною.

Обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники кримінального провадження підтримали заявлену скаргу захисника ОСОБА_19 . Захисник ОСОБА_12 зазначив про необхідність надання стороні захисту для ознайомлення оригіналу постанови прокурора про доручення здійснення досудового розслідування прокуратурі Харківської області

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження стосовно скарги захисника ОСОБА_19 , в якій останній просить скасувати постанову прокурора про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження стосовно підзахисного ОСОБА_5 прокуратурі Харківської області, суд зазначає наступне.

Повноваження суду, який розглядає кримінальне провадження, регламентовані розділом IV КПК України. В порядку частини 2 статті 303 КПК України скарги на рішення прокурора, що не можуть бути оскаржені на підставі ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, - можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Разом з тим законодавець в ст.ст. 314-316 КПК України не визначив повноваження суду стосовно оскаржень діяльності прокурора, зокрема визнавати незаконним та скасовувати процесуальне рішення постанову заступника начальника наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_20 від 20.10.2016 року. Дослідження доказів, здобутих на підставі вказаного рішення, їх оцінка на предмет допустимості та належності здійснюється судом в нарадчій кімнаті за наслідками проведення судового розгляду кримінального провадження.

ІІІ. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні.

23.10.2018 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_17 на клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування. /т.1 а.п.234-238/. В обґрунтування заявленої скарги захисником зазначено, що ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.365 КК України, від 12.04.2017 року, та не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.365 та ч.3 ст.186 КК України, від 21.07.2017 року. Таким чином ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, а відтак спеціальне досудове розслідування не могло здійснюватись у спосіб, визначений в КПК України. Тому просить визнати незаконним клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_22 від 04.09.2017 року про здійснення спеціального досудового розслідування.

Прокурор вважає що вказане клопотання слідчого є законним, дана підстава вже була предметом розгляду і рішенням Дніпровського апеляційного суду було встановлено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, а дії слідчих є законними.

Представники потерпілих зазначили, що це вже було предметом розгляду під час повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 прокурору, тому не підлягає розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 підтримали заявлену скаргу захисника ОСОБА_17

27.08.2019 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_19 на дії слідчого під час повідомлення про підозру підзахисному ОСОБА_5 /т.3 а.п.69-72/. В обґрунтування заявленого клопотання захисником зазначено, що ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.365 КК України, від 12.04.2017 року, та не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.365 та ч.3 ст.186 КК України, від 21.07.2017 року. Крім того останнє повідомлення про підозру від 21.07.2017 року підзахисному було направлено лише 24.07.2017 року, тобто не в день оголошення. Вказані процесуальні рішення були здійсненні без залучення захисника. Тому просить визнати такими, що не вручені та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.04.2017 року та від 21.07.2017 року.

Прокурор вважає що дана підстава вже була предметом розгляду і рішенням Дніпровського апеляційного суду було встановлено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, а дії слідчих є законними.

Представники потерпілих підтримали позицію прокурора, та зазначили, що підстав для скасування повідомлень про підозру ОСОБА_5 немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 підтримали заявлену скаргу захисника ОСОБА_19 . Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що жодне з повідомлень про підозру ні йому, ні його родині не були вручені.

Окрім того, 27.08.2019 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_19 на рішення слідчого про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 /т.3 а.п.50-53/. В обґрунтування скарги захисник зазначив, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, оскільки жодне з повідомлень про підозру підзахисному не були вручені. Крім того під час проведення досудового розслідування не допитувався жодний з родичів обвинуваченого, не ініційовано проведення НСРД з метою встановлення місця знаходження підзахисного, не здійснено жодного виклику до слідчого. Тому просить скасувати постанову слідчого про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 14.04.2017 року та зобов`язати МВС України видалити інформацію щодо розшуку ОСОБА_5 .

Прокурор вважає що дії слідчого щодо оголошення ОСОБА_5 в розшук є законними, оскільки останній ухилявся від правоохоронних органів, саме після оголошення в розшук ОСОБА_5 слідчим суддею було вирішено питання про спеціальне досудове розслідування. Дана постанова слідчого на стадії досудового розслідування не оскаржувалась, є не скасованою

Представники потерпілих підтримали позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 підтримали заявлену скаргу захисника ОСОБА_19 на дії слідчого. Обвинувачений ОСОБА_5 в котре зазначив, що жодне з повідомлень про підозру ні йому, ні його родині не були вручені, тому він не набув статусу підозрюваного, що позбавляло можливості слідчого оголошувати його в розшук.

Вислухавши позицію сторін щодо заявлених скарг на дії слідчих, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Стаття 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Оскільки в цій нормі та інших нормах КПК не розкриваються поняття «інші» стосовно об`єктів оскарження, то таким чином, до них можна віднести будь-які рішення, дії чи бездіяльність прокурора чи слідчого, за винятком тих, що зазначені у ч.1 ст.303 КПК України та випадку, передбаченого ч.3 ст.303 КПК України.

З огляду на те, що у статтях 314-316 цього Кодексу не передбачено особливого порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого у підготовчому провадженні, такий розгляд має відбуватись за загальними правилами, визначеними саме в цих статтях КПК України.

Отже, в частині 3 статті 314 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками проведення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні суд не з`ясовує підстави складення та звернення слідчим до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, вручення особі повідомлення про підозру чи оголошення підозрюваного в розшук, а тим більше суд не наділений повноваженнями скасувати повідомлення про підозру та скасувати постанову слідчого про оголошення розшуку підозрюваного та зобов`язати МВС України видалити інформацію про розшук обвинуваченого, бо це не передбачено чинним КПК України.

ІV. Заперечення на ухвалу слідчого судді в кримінальному провадженні.

15.05.2023 року від захисника ОСОБА_18 на адресу суду надійшли заперечення на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 /т.4 а.п.25-26/. В обґрунтування заперечень захисник зазначив, що дана ухвала була постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки була ухвалена з порушенням підсудності. Місцем вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підзахисному є м.Павлоград Дніпропетровської області, тому слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у відповідності діючих на час прийняття вказаного рішення норм КПК України повинний був розглядати клопотання про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування.

10.03.2025 року через «Електроний суд» від захисника ОСОБА_11 надійшли заперечення на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , аналогічне запереченням захисника ОСОБА_18 від 15.05.2023 року. Додатково захисником ОСОБА_11 вказано, що обвинуваченого ОСОБА_5 під час ухвалення рішення слідчим суддею не було оголошено у міжнародний та/або міждержавний розшук, що позбавило можливості приймати рішення про спеціальне досудове розслідування. Крім того, розгляд клопотання слідчого слідчим суддею не фіксувалось технічними засобами. Тому просить визнати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 необґрунтованою та незаконною, а процедуру проведення, завершення та закінчення досудового розслідування такою, що проведена не в процесуальний спосіб.

Прокурор вважає що досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 проводилось прокурорами Харківської обласної прокуратури, тому і було звернуто до слідчого судді за місцем розташування органу досудового розслідування з клопотанням про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування. Дана ухвала слідчого судді є законною.

Представники потерпілих підтримали позицію прокурора. Представник ОСОБА_10 зазначила про позицію Верховного Суду з цього приводу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 підтримали заявлені заперечення на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження стосовно заперечень захисників на ухвалу слідчого судді, суд зазначає наступне.

Частина 3 ст.309 КПК України передбачає можливість подання заперечень на ухвали слідчого судді, які не підлягають оскарженню за ч.1 ст.309 КПК України. Зазначена стаття містить виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, вказана захисниками ухвала слідчого судді, що заявлена в запереченнях, не входить до вказаного в статті переліку.

В частині 3 статті 314 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками проведення підготовчого судового засідання, особливого порядку розгляду заперечень на ухвали слідчого судді, які не підлягають оскарженню під час проведення досудового розслідування, в статтях 314-316 КПК України не визначено. З системного аналізу ст.309 КПК України та ст.314-316 КПК України суд приходить до висновку, що під час проведення підготовчого судового засідання сторона провадження має можливість подати заперечення на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню при проведенні досудового розслідування, а суд на даній стадії судового провадження може лише прийняти вказані заперечення сторони провадження. Знову ж таки, в підготовчому судовому засіданні суд не може вирішити питання допустимості доказів, здобутих на підставі постановленої ухвали слідчого судді. Питання належності та допустимості доказів судом вирішується під час судового розгляду.

Крім того, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження не наділений повноваженнями вирішувати питання законності постановленої ували слідчого судді чи вирішувати обґрунтованість прийняття рішення слідчим суддею, фактично переглядаючи відповідне клопотання слідчого, що було заявлено на досудовому розслідуванні. Законодавець в нормах КПК України чітко визначив перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню (ст.309 КПК), надавши можливість сторонам кримінального провадження, потерпілому в окремих випадках, звернутись до суду вищої інстанції для перегляду ухвали слідчого судді під час проведення досудового розслідування. Інші ухвали, постановлені слідчим суддею та не визначені ч.1 ст.309 КПК України, не підлягають оскарженню, тим самим КПК визначає їх як «остаточні», тобто такими - в законності, обґрунтованості та вмотивованості яких не повинно бути сумніву.

V. Інші питання.

В межах кримінального провадження були заявлені позовні заяви:

- потерпілим ОСОБА_23 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину /т.1 а.п.37-38/,

- потерпілим ОСОБА_13 до ОСОБА_5 , Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями /т.1 а.п.175-182/;

- потерпілою ОСОБА_14 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями /т.1.а.п.184-192/;

Потерпілий ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до копії свідоцтва про смерть /т.6 а.п.4/.

Представником потерпілих ОСОБА_10 23.05.2024 року та 27.09.2024 року були подані заяви про залишення без розгляду позову потерпілої ОСОБА_14 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями та позову потерпілого ОСОБА_13 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями /т.6 а.п.70-85/.

Під час підготовчого судового засідання представники потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просили залишити позовні вимоги ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, - без розгляду, а в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підтримують в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, питання розгляду цивільного позову до ухвалення вироку регулюються нормами ЦПК України.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Крім того, згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, позовні заяви потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями - необхідно залишити без розгляду.

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_23 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, необхідно відмовити.

Підстави для залишення позовних заяв ОСОБА_14 та ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями без руху, або повернення позовної заяви, що подана потерпілим у відповідності вимог ст.185 ЦПК України, - відсутні.

Судом встановлено, що форма і зміст позовних заяв відповідає вимогам встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, тому цивільні позови слід прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні.

VI. Клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні

10.03.2025 року через «Електроний суд» від захисника ОСОБА_11 , який виступає в інтересах ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , надійшли клопотання про зняття арештів з майна вказаних осіб.

1) 14.04.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_24 з забороною нею розпоряджатись. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

2) 24.03.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_24 , з забороною нею розпоряджатись. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

3) 24.03.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_24 , з забороною ними розпоряджатись. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

4) 24.03.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на автомобіль марки Ниссан Кашкай, д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_24 , з забороною ним розпоряджатись. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

5) 24.03.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на автомобіль марки AUDI Q5, д.н.з НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_25 , з забороною ним розпоряджатись. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

6) 31.03.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на автомобіль марки БМВ 328і, д.н.з НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_28 , з забороною ним розпоряджатись. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_28 померла, спадкоємцем померлої є її чоловік ОСОБА_26 , який отримав свідоцтво про право власності на вказаний транспортний засіб. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

7) 24.03.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова накладено арешт на автомобіль марки Тойота Камри, д.н.з НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_27 , з забороною ним розпоряджатись. Арешт накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених клопотань захисник ОСОБА_11 зазначає, що вказане майно не є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 , а потерпілі, що подали позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_5 , написали заяви про залишення позовних заяв без розгляду. ОСОБА_24 після продажу домоволодіння та земельної ділянки відповідно до договорів купівлі-продажу від 30.07.2013 року отримала дохід на загальну суму 230730 грн., що складало 30 тис. доларів США.

Прокурор вважає, що заявлені клопотання про скасування арешту з майна заявників не підлягає задоволенню, зняття арешту з нерухомого та рухомого майна підлягає вирішенню при ухвалені вироку.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 , який одночасно представляє інтереси заявників власників майна, підтримали заявлені клопотання.

Представники потерпілих категорично заперечували проти зняття арешту з майна.

Інші учасники кримінального провадження підтримали заяви захисника ОСОБА_11 , що подані в інтересах заявників.

Суд, вислухавши доводи сторін, встановив наступне.

Згідно з копією ухвали від 14.04.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_24 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , - шляхом заборони розпорядження ним. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до копії ухвали від 24.03.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на нерухоме майно: земельну ділянку (кадастровий № :02:309:0016) за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_24 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , - з забороною нею розпоряджатись. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно з копією ухвали від 24.03.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на нерухоме майно: земельну ділянку (кадастровий № :02:309:0012) та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належать на праві власності ОСОБА_24 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , - з забороною ними розпоряджатись. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до копії ухвали від 24.03.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на автомобіль марки Ниссан Кашкай, д.н.з НОМЕР_1 , 2010 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_24 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , з забороною ним розпоряджатись. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно з копією ухвали від 24.03.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на автомобіль марки AUDI Q5, 2013 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_25 , яка є родичкою ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на його відчуження. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та з метою забезпечення вказаного об`єкту як речового доказу.

Відповідно до копії ухвали від 31.03.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на автомобіль марки БМВ 328і, 2014 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_28 , яка є тещею ОСОБА_5 , з забороною ним розпоряджатись. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до копії ухвали від 24.03.2017 року, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, - було накладено арешт на автомобіль марки Тойота Камри, д.н.з НОМЕР_4 , 2008 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_27 , яка є дружиною ОСОБА_5 , з забороною ним розпоряджатись. Арешт накладений на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Стороною захисту надані копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2013 року та договору купівлі-продажу домоволодіння від 13.07.2013 року, відповідно до яких ОСОБА_24 продала земельну ділянку та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , - за 35100 грн. та 195720 грн., відповідно.

Відповідно до договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки 25.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 що діяв в інтересах ОСОБА_24 , придбав домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , - за 19900 грн. та 24800 грн. відповідно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 27.07.2016 року було здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_24 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2016 року.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 27.07.2016 року було здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_24 на земельну ділянку (кадастровий № :02:309:0016) за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2016 року.

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , відповідно до якої 26.08.2016 року ОСОБА_24 придбала транспортний засіб Ниссан Кашкай, 2010 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 .

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , згідно з якою 24.11.2016 року ОСОБА_25 придбала транспортний засіб марки AUDI Q5, 2013 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 .

Копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_26 є спадкоємцем майна: автомобіля марки БМВ 328і, д.н.з НОМЕР_3 , померлої ОСОБА_28 , з урахуванням часток , від яких відмовились син спадкодавця ОСОБА_29 , син спадкодавця ОСОБА_30 та дочка спадкодавця ОСОБА_27 .

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 , згідно з якою 27.10.2016 року ОСОБА_28 придбала транспортний засіб БМВ 328і, 2014 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 .

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 серії НОМЕР_9 , відповідно до якої 20.08.2013 року ОСОБА_27 придбала транспортний засіб марки Тойота Камри, 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 .

Виходячи з реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_5 , на стадії досудового розслідування постановами слідчого від 07.04.2017 року земельна ділянка та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; - та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , - визнані речовими доказами. За вказаними адресами були проведені обшуки та вилучені певні речі. Також проводився обшук в автомобілі Тойота Камри, д.н.з НОМЕР_4 .

Згідно вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Дії суду та прийняті рішення під час проведення підготовчого судового засіданні регламентовані главою 27 КПК України. Вичерпний перелік прийнятих рішень за наслідками проведення підготовчого судового засідання закріплений в ст.314 КПК України. При цьому на даній стадії судового провадження в провадженні суду перебуває лише обвинувальний акт та додатки у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Суд на даній стадії розгляду не досліджує докази.

Домоволодіння та земельні ділянки, що належать ОСОБА_24 , матері обвинуваченого ОСОБА_5 , є речовим доказом в кримінальному провадженні. Автомобіль марки AUDI Q5, д.н.з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_25 , родичці обвинуваченого ОСОБА_5 , заарештований на стадії досудового розслідування також з метою забезпечення речових доказів. В автомобілі Тойота Камри, д.н.з НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_27 , дружині обвинуваченого ОСОБА_5 , проводився обшук. Автомобілі марки Ниссан Кашкай, 2010 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , що належить матері обвинуваченого ОСОБА_5 , марки БМВ 328і, 2014 року випуску, д.н.з НОМЕР_3 , що належав спочатку тещі обвинуваченого, а після її смерті тестю обвинуваченого, виходячи із ухвали слідчих суддів, за версією слідства були придбані на викрадені гроші у потерпілих. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 представники потерпілих підтримують в повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що зазначене майно має значення речового доказу у провадженні та є забезпеченням можливого покарання в частині конфіскації майна або спеціальної конфіскації майна, забезпеченням цивільного позову. а скасування арешту з вказаного майна може призвести до втрати доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_11 , який виступає в інтересах ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , про зняття арештів з майна вказаних осіб не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що на стадії підготовчого судового засіданні суд позбавлений вирішити долю речових доказів та можливого покарання обвинуваченому, пов`язаного з конфіскацією майна, долю заявлених цивільних позовів.

На підставі викладеного, керуючись ст.314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.365 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Дніпровська, 135) на 27.03.2025 року о 14:00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально складом суду.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих та їх представників, захисників, обвинувачених.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, продовжити до 20.05.2025 року, залишивши без змін, раніше покладені обов`язки.

Клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з внесенням застави задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Продовжити дію раніше визначених обов`язків, пов`язаних з внесенням застави, стосовно обвинуваченого ОСОБА_31 до 20.05.2025 року, включно.

Строк дії ухвали в частині запобіжних заходів до 20 травня 2025 року, включно.

В задоволенні скарги захисника на дії заступника начальника наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_20 від 20.10.2016 року відмовити.

В задоволенні скарг захисника на дії слідчого, подані в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, щодо невручення повідомлення про підозру та оголошення ОСОБА_5 в розшук, звернення з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Заперечення захисників, подані в порядку ч.3 ст.309 КПК України, на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 прийняти до кримінального провадження.

Позов ОСОБА_14 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, та до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_13 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, та до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, - залишити без розгляду.

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_23 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 , який виступає в інтересах ОСОБА_24 , про скасування арешту домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 ; домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіля марки Ниссан Кашкай, д.н.з НОМЕР_1 , - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 , який виступає в інтересах ОСОБА_25 , про скасування арешту автомобіля марки AUDI Q5, д.н.з НОМЕР_2 , - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 , який виступає в інтересах ОСОБА_26 , про скасування арешту автомобіля марки БМВ 328і, д.н.з НОМЕР_3 , -відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 , який виступає в інтересах ОСОБА_27 про скасування арешту автомобіля марки Тойота Камри, д.н.з НОМЕР_4 , - відмовити.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3