У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/131/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 114-1 КК України про накладення арешту на майно.

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 114-1 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Прокурор зазначає, що 14 лютого 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайого суду в Закарпатській області ОСОБА_7 по справі № 308/126/25 1-кс/308/854/25 від 12 лютого 2024 року по місцю фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку розташованому на земельних ділянках із кадастровими номерами :11:024:0305 та :11:024:0304 в АДРЕСА_1 під час обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» моделі 11, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з карткою абоненського зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 та карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , упаковано в спец. пакет з логотипом «НПУ» ICR 0215583, витяг з «Резерв +» на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , упаковано в спец. пакет з логотипом «НПУ» WAR 1882500.

Прокурор зазначає, що вищевказане майно відповідно до статті 98 КПК України є речовим доказом даного кримінального провадження, а тому в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вилучене майно.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані речі є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 14.02.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в житловому будинку розташованому на земельних ділянках із кадастровими номерами :11:024:0305 та :11:024:0304 в АДРЕСА_1 під час обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» моделі 11, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з карткою абоненського зв`язку «Vodafone» № НОМЕР_3 та карткою абоненського зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , упаковано в спец. пакет з логотипом «НПУ» ICR 0215583, витяг з «Резерв +» на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою збереження речових доказів.

Від захисника ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_11 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Крім того, апеляційний суд враховує клопотання захисника ОСОБА_10 про розгляд апеляційної скарги без його участі та участі ОСОБА_11 .

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує наступне.

Встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 12.07.2024 року внесені до ЄРДР за №0000105, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 368, ч.1 ст. 114-1 КК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Прокурор не довів необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

ОСОБА_12 не є стороною кримінального провадження, є діючим адвокатом, який зазнає втручання у свою професійну діяльність.

Постанова по визнання мобільного терміналу зв`язку речовим доказом не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що відповідно до ухвали слідчого суді Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2025 року, якою було надано дозвіл на проведення обшуку будинку, розташованого на належних ОСОБА_13 земельних ділянках із кадастровими номерами :11:024:0305 та :11:024:0304, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, урочище «Чонкаша, та який являється фактичним місцем проживання ОСОБА_8 , з метою виявлення, вилучення та відшукування певних речей дозвіл на вилучення мобільних телефонів та витяг з «Резерв+ на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не було надано.

Виходячи з поняття «адвокатська таємниця» слідчий суддя вважав, що оскільки ОСОБА_8 на момент подій, у зв`язку з якими виникла необхідність у проведенні обшуку, був адвокатом, презюмується, що на мобільному телефоні, з якого можливий доступ до попередніх облікових записів власника та копій відомостей, створених до придбання цих носіїв, з використанням хмарного сховища іСloud, може з високою долею вірогідності міститися інформація, яка становить адвокатську таємницю, незважаючи на виявлення цього майна не в офісі, а за місцем проживання адвоката. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить обов`язку зберігати інформацію, яка становить адвокатську таємницю лише за місцем роботи як і порядку оформлення такої інформації. Тому висновки прокурора про недоведеність фактів зберігання на носіях адвокатської таємниці є помилковими.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, висновку Великої палати Вищого антикоруппційного суду в ухвалі від 27.07.2023р. у справі № 991/5681/23, ст.ст.130, 170,ч.1 ст.173 КПК України, суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання.

З матеріалів судового провадження вбачається, що дані до клопотання не містять доказів того, що адвокат ОСОБА_14 має відношення до події, що розслідується органом досудового розслідування, а мобільний термінал зв`язку містить необхідну інформацію для встановлення обставин кримінального правопорушення у вказаному кримінальному проваджені.

Доводи прокурора про те, що призначаючи комп`ютерно-технічну експертизу, він забезпечив захист адвокатської таємниці, спростовуються тим, що прокурор навіть зазначив у тексті постанови, що мобільний термінал зв`язку містить адвокатську таємницю та вилучений у адвоката.

Також постанова не містить жодних застережень з цього приводу.

Щодо доводів прокурора, що зазначене в клопотання майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ст.167 КПК України:

Як зазначено вище, матеріали, додані до клопотання, не містять жодної інформації проте, що ОСОБА_8 вчиняв би будь- яку протиправну діяльність.

Інформація про фактичні обставини, що міститься в ЄРДР не відповідає обставинам що значаться в клопотанні про накладення арешту.

Висновок про те, що мобільний термінал зв`язку ОСОБА_8 відповідає критеріям зазначеним у ст.98 та ст.167 КПК України є надуманим. Натомість він містить адвокатську таємницю.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника (володільця) майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і накладення арешту на майно в арешті якого відмовлено.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000105 від 12.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 114-1 КК України про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді