Провадження №1-кп/523/953/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.03.2025 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальні провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.05.2024 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тузли, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.09.2017р., Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-13.11.2018р., Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 15.07.2022р.;

-27.10.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту, строком на 2 місяці;

-25.02.2025 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяці позбавлення волі, вирок суду не набув чинності, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про впровадження на території України воєнного стану, введеного 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України від 06.02.2024 № 3564-IX, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів та маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, 27.04.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин, маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 , після чого, розпочавши реалізацію свого протиправного та корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими для оточуючих, по водостічній трубі піднявся на другий поверх вищевказаного будинку та у відчинене вікно проник до квартири АДРЕСА_4 де побачив належний потерпілій ОСОБА_7 ноутбук марки «Lenovo», який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного власного збагачення, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_7 ноутбук марки «Lenovo» модель «IdeaPad», вартістю 17998 гривень з ПДВ.

Після чого, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 17998 гривень.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням у житло».

3. Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, визнав себе винним у повному обсязі, та підтвердив, що за вказаними обставинами він викрав майно потерпілої.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Покази обвинуваченого який показав, що знає про введення на території України військового стану. Він проживав з потерпілою ОСОБА_7 її донькою (жінкою) ОСОБА_8 та трьома дітьми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 . Вказана квартира належить потерпілій, яка пустила його та його родину туди жити. В десятих числах квітня 2024 року він та дружина з донькою виїхали на інше місце проживання та мешкали за адресою: АДРЕСА_2 . 27.04.2024 приїхав за адресою де розташована квартира потерпілої для того, щоб з гаражу забрати велосипеди який мав намір закласти і отримати гроші в борг. Велосипеди були у поганому стані, тому вирішив викрасти ноутбук та закласти його. По трубі заліз на козирьок та через вікно в квартиру за адресою: АДРЕСА_6 . З квартири узяв ноутбук який належав потерпілі, та в цей же день заклав у ломбард, а гроші витратив на доньку ОСОБА_9 . У скоєному кається.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням позиції потерпілої яка не бажає приймати участь у судових засіданнях, думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення злочинів, які ніким не оспорюються, тому інші докази щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень не досліджувалися.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за вказаною статтею КК України.

Крім того були досліджені письмові докази які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат, а саме: копія паспорту ОСОБА_5 , довідки з мед закладів КУ «ОБМПЦДЗ» КНП «ООМЦПЗ» відповідно до яких обвинувачений у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебував і не перебуває, вимога УІА ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_5 раніше судимий, згідно матеріалів службового розслідування самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , згідно копії вироку від 25.02.2025 року ОСОБА_5 , судимий за ст.186 ч.4 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 17.10.2022 по 24.08.2023 із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Постановою слідчого від 16.05.2024 до справи долучено речовий доказ компакт диск.

5. Мотиви зміни обвинувачення

Мотиви зміни обвинувачення відсутні.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

6.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже він повністю визнав свою вини та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину.

6.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

7. Мотиви призначення покарання.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся, вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Таким чином, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, не погашення матеріального збитку, в межах встановлених інкримінованими статтями Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Так як вирок Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2025 не набув чинності при призначенні покарання суд не застосовує приписи ч.4 ст.70,72 КК України, адже до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і відповідні державні органи повинні поводитися з нею як з невинуватою собою. Тобто суд не має права призначати покарання за сукупністю злочинів, у тому числі на підставі ч. 4 ст. 70 КК, за наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» та висновку ВС який зроблений у справі № 330/2907/20 (Постанова від 15.11.2022 року).

Крім того, так як до ОСОБА_5 було застосовано попереднє ув`язнення, при остаточному визначенні покарання необхідно застосувати приписи ст.72 КК України.

8. Підстави для задоволення цивільного позову.

Цивільний позов не заявлено.

9. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

9.1 Так як продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

9.2 Рішення щодо речових доказів прийняти згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 , строк його попереднього ув`язнення у період з 22.12.2024 року по дату набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити до набрання вироком законної сили, з правом внесення застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60500 (шістдесят тисяч п`ятсот) гривень.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1