Справа № 343/202/22
Провадження № 11-кп/4808/50/25
Категорія ч.2 ст.121КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження №0000183 з апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2024 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вигода, Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з 07 грудня 2021 року, з часу фактичного затримання, зарахувавши в цей строк його перебування під вартою з 07 грудня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 4805 гривень 36 копійок.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин вчинено за таких обставин.

30 листопада 2021 року близько 15:00 год. ОСОБА_8 прийшов до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_3 . Під час перебування у вітальній кімнаті квартири за вказаною адресою між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті ревнощів, пов`язаних із відносинами останнього зі співмешканкою ОСОБА_8 . ОСОБА_11 , виник словесний конфлікт, під час якого в ОСОБА_8 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , 30 листопада 2021 року близько 15:10 год., перебуваючи у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 , який сидів на дивані, не менше семи ударів почергово кулаками правої та лівої руки в ділянку голови, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та павутинну оболонки, крововиливами в м`яку мозкову оболонку, обширним крововиливом в лівий скроневий м`яз, саднами, синцями, забійною раною в ділянці обличчя, крововиливом під кон`юнктиву правого ока, садном та синцем в ділянці лівої вушної раковини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення. Внаслідок спричинених ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень 02 грудня 2021 року за місцем його проживання настала смерть ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з зазначеним вироком обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що судом було не взято до уваги його клопотання про повернення обвинувального акту прокурора та зміну запобіжного заходу. Не було взято до уваги той факт, що потерпілий зловживав спиртними напоями, що підтверджується висновком лікарів. При чому, до настання смерті потерпілого, в його квартирі могли бути сторонні особи, з якими міг виникнути конфлікт та бійка. Проте ці обставини досудовим слідством не були перевірені. Речові докази вилучені на місці події 05.12.2021 року, мали відбитки інших осіб та були залишені не ОСОБА_8 та не ОСОБА_12 , які були найдені на ручці газової плити та дверцятах духової плити відповідають волоссю ОСОБА_13 . На одязі потерпілого та інших предметах, була знайдена кров людини, яка належить особі, або особам, що не виключає кров потерпілого. На речових доказах, які належать обвинуваченому, кров не виявлено. Уламки скла, які були найдені біля голови потерпілого ОСОБА_14 є ідентичні уламкам скла газової плитки. Тому вищевказані докази на думку апелянта вказують на те, що конфлікт відбувався на кухні із невідомою особою, або особами, що не було враховано судом першої інстанції. Суд також не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були допитані під час досудового розслідування. Свідок ОСОБА_17 заявляв, що потерпілий ОСОБА_18 хотів купити пістолет, а свідок ОСОБА_19 підтвердив, що потерпілий мав пістолет. Брат потерпілого заявляв, що з хати потерпілого пропали гроші в сумі 3500 доларів. Поняті вказували, що зброю та інше цінне майно не вилучали під час огляду місця події. Свідок ОСОБА_20 вказала, що скло було як на кухні, так і біля голови трупа потерпілого.

Судом також було проігноровано ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду, якою кримінальне провадження було відправлено на новий судовий розгляд та не було досліджено, від чиїх тілесних ушкоджень помер ОСОБА_21 . На думку апелянта досудове слідство було проведено поверхнево. Апелянт зазначає, що він є особою похилого віку, має постійне місце реєстрації та проживання, перебуває у цивільному шлюбі, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження повернути слідчому та прокурору, та змінити йому запобіжний захід на більш м`якший.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 стверджує, що вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Зауважує, що обставини скоєння кримінального правопорушення, на які посилається суд, не відповідають фактичним обставинам справи. Доказів, що обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому більше семи ударів в область голови, не здобуто. Свідок ОСОБА_22 , який був присутній у кімнаті потерпілого під час конфлікту, пояснив суду, що обвинувачений наніс потерпілому в область голови не більше трьох чотирьох ударів спереду, в обличчя, розбивши брову та губу, що не заперечував обвинувачений ОСОБА_8 .

Також звертає увагу суду на те, що згідно експертизи, у потерпілого ОСОБА_10 зафіксовані тілесні ушкодження виявлені в ділянці голови в потиличній частині. Однак, обвинувачений ОСОБА_8 за матеріалами справи наносив удари потерпілому тільки спереду в область обличчя. Таким чином, судом не було належним чином досліджено обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Окрім цього, під час досудового розслідування не було перевірено предмет яким ОСОБА_23 наносила удари потерпілому, його розміри, вага, товщина матеріалу.

Також зазначає, що в судовому засіданні в якості свідків було допитано двох понятих, які були запрошені працівниками поліції для участі при огляді місця події. Свідок ОСОБА_20 серед наданих нею свідчень щодо обстановки в квартирі потерпілого, вказала, що при огляді трупа звернула увагу, що в ділянці голови вона бачила, як виразилась «запечена» кров.

В ході досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 наніс декілька ударів потерпілому в область обличчя в результаті чого було розсічено брову та губу, після чого потерпілий умився, брову заклеїли і кров більше не текла. В результаті чого на голові потерпілого утворилася рана із кров`ю, на яку вказує свідок ОСОБА_20 , судом не встановлено.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 закрити на підставі ст.284 ч.1 п.3 КПК України.

Прокурором також було подано апеляційну скаргу, однак до початку апеляційного розгляду він відмовився від апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що суд першої інстанції наведених вимог кримінального процесуального законодавства дотримався, безпосередньо дослідив докази, дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин викладених у вироку.

Що стосується апеляційних доводів, вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, доводи про недоведеність винуватості ОСОБА_8 спростовуються доказами, які вказують, що саме ударами обвинуваченого були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого.

Із сукупності доказів вбачається, що з самого початку подій, разом з потерпілим в приміщенні квартири перебував свідок ОСОБА_22 у якого з потерпілим були дружні стосунки. Він дав показання, що до приходу ОСОБА_8 у потерпілого тілесних ушкоджень не було, він не з ким не конфліктував. Коли з`явився ОСОБА_8 , відбулась сварка на фоні ревнощів, під час якої обвинувачений наніс 3-4 удари, може більше, в обличчя потерпілому ОСОБА_24 . Свідок захистив потерпілого, підставивши руку під удар ОСОБА_25 , та отримав вивих пальця руки. Після цього, ОСОБА_25 сказав, що більше потерпілого бити не буде. Свідок пішов у ванну кімнату та тримав палець під холодною водою, залишивши ОСОБА_25 та ОСОБА_24 наодинці на 5 хвилин. Що там відбувалося, він не знає. Пізніше ОСОБА_25 привів жінку, яка взяла дугу від духовки та пішла в кімнату потерпілого і була там з ним близько 15 хвилин, криків звідти не було. Свідок з ОСОБА_25 в цей час були на кухні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що її образив ОСОБА_24 . Про це дізнався ОСОБА_8 .. В день події він прийшов додому та повідомив, що поговорив з ОСОБА_24 щодо неї, запропонувавши піти до ОСОБА_24 разом і остаточно все з`ясувати. Коли вони прийшли там був ОСОБА_26 та ОСОБА_24 . Останній лежав на підлозі непритомний, його обличчя було у крові. Вона зрозуміла, що його побив ОСОБА_25 . ОСОБА_25 та ОСОБА_26 затягнули ОСОБА_27 та посадили на диван. Вона взяла ручку від швабри та нанесла потерпілому удари по руках, ногах та тулубу. Коли ОСОБА_24 почав підніматися з дивану, в кімнату зайшов ОСОБА_25 та кулаками вдарив потерпілого 2 рази по обличчю, від чого той знову присів на диван. Також ОСОБА_25 заходив і бив ОСОБА_24 долонями по вухах. Вона удари по голові не наносила. Там вони були близько двох годин.

Суд врахував наведені показання свідків у сукупності із висновками експертів про кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, а також про причини його смерті: набряк та стиснення головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та павутинну оболонки, крововиливами в м`яку мозкову оболонку, обширним крововиливом в лівий скроневий м`яз, саднами, синцями, забійною раною в ділянці обличчя, крововиливом під кон`юнктиву правого ока, садном та синцем в ділянці лівої вушної раковини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

Зазначені тілесні ушкодження узгоджуються з показаннями свідків про удари нанесені потерпілому саме ОСОБА_25 .

При цьому суд врахував і висновки СМЕ щодо тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_25 синець на правій кісті, що підтверджує силу нанесених їм ударів.

Будь-яких слідів на голові потерпілого, які могли утворитися від ударів трубкою від швабри чи інших твердих предметів, що мали б залишити рани індивідуальної форми, у потерпілого не виявлено.

Окрім іншого, показаннями свідка ОСОБА_11 та висновками експерта про відсутність у крові потерпілого алкоголю, підтверджується той факт, що потерпілий втрачав свідомість саме внаслідок побиття з боку обвинуваченого, оскільки коли свідок ОСОБА_28 прийшла в квартиру потерпілого, ОСОБА_24 вже був побитим та непритомним.

Тілесні ушкодження, які могли утворитися від дій свідка ОСОБА_11 , не пов`язані зі смертю потерпілого, що також вказує на правильність висновків суду, який виключив з обвинувачення тілесні ушкодження: перелом 5-го ребра зліва без зміщення, що відноситься до середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а також садна та синці в ділянці правого передпліччя, в ділянці лівого променево-зап`ясткового суглоба, в лівій клубовій ділянці, на ногах; синці в ділянках лівого плеча, лівого передпліччя, лівої кисті, на передній черевній стінці, в проекції реберних дуг, на передній поверхні грудної клітки, в лобковій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Доводи обвинуваченого, що у потерпілого був пістолет та останній ним погрожував, спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 , які такий факт не підтвердили.

Крім іншого, показаннями свідка ОСОБА_26 спростовано можливість вчинення злочину іншими особами, оскільки він весь час був в будинку потерпілого, якому намагався надати допомогу.

Що стосується доводів про неврахування показань понятих, які були залучені до огляду місця події, вони не спростовують висновків суду.

Так, згідно висновків СМЕ, потерпілий після отримання тілесних ушкоджень міг виконувати самостійні рухи. Тілесні ушкодження більш ймовірно були нанесені потерпілому, проте не виключена можливість їх отримання від падіння.

Таким чином, розташування тіла потерпілого, побутових предметів, наявність волосся на духовій шафі та скла біля голови потерпілого, також не викликають сумнівів у правильності висновків суду першої інстанції, оскільки локалізація скупчення тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті потерпілого, співпадає з силою, характером та локалізацією нанесених обвинуваченим ударів.

Інші доводи не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обвинувачення визнаного доведеним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконань, що доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4