Справа № 488/5370/24
Провадження № 1-кс/488/82/25
У Х В А Л А

21.02.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання у кримінальному провадженні № 0001053 від 27.11.2024 року про продовження застосування до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не працює, неодружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-09.02.2011 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 09.04.2014 року у зв`язку із відбуттям покарання;

-20.05.2015 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;

-20.07.2015 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 187, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, 14.01.2019 звільнений умовно-достроково з невідбутим покаранням 5 місяців 7 днів відповідно до ст. 81 КК України,

-затриманий у даному кримінальному провадженні 27.11.2024 року;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.04.2025 року.

Клопотання мотивоване наступним. 27.11.2024 року, приблизно о 10:00 годині підозрюваний перебував поблизу гуртожитку за адресою: місто Миколаїв, вулиця Айвазовського, будинок 7. В цей час дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №3 МРУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи за вищевказаною адресою, впізнавши ОСОБА_5 як особу, яка за наявною в нього службовою інформацією, раніше вчинила адміністративне правопорушення, на виконання доручення керівного складу ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області, зупинив ОСОБА_5 з метою складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП за фактом здійсненого ним 26.11.2024 року завідомо неправдивого виклику на спеціальну лінію «102».

При цьому ОСОБА_7 представився співробітником правоохоронного органу, пред`явив посвідчення та повідомив про необхідність складання вказаного протоколу. Однак, ОСОБА_5 , з метою ухилення від адміністративної відповідальності, почав тікати у бік навчального закладу «Вище професійне училище суднобудування м. Миколаєва», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського 6-А, де став перелазити паркан. У зв`язку зі спробою ОСОБА_5 втекти, ОСОБА_7 було прийнято рішення про необхідність здійснення його адміністративного затримання з метою складання адміністративних матеріалів відносно нього. З метою адміністративного затримання ОСОБА_7 наздогнав і зупинив ОСОБА_5 біля паркану навчального закладу. Після цього ОСОБА_5 , з метою уникнення затримання та притягнення до адміністративної відповідальності, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, використовуючи наявний при ньому саморобний різець загальною довжиною 13 см, із пластиковою рукояткою бежевого кольору, умисно наніс останнім ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран в ділянці лівої кисті, різаної рани в ділянці дистальної фаланги третього пальця правої кисті та вкушену рану в ділянці другого пальця лівої кисті.

Клопотання прокурора також мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку непродовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 був видалений з залу суду у зв`язку з тим, що його поведінка унеможливлювала проведення судового засідання.

Захисник залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників провадження, дослідивши надані документи, приходить до наступних висновків.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, що досліджені слідчим суддею, а саме інформацією, що міститься у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.11.2024 року, рапортах про прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2024 року, протоколі огляду місця події від 27.11.2024 року, протоколі прийняття заяви від 27.11.2024 року, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.11.2024 року, виписці огляду ортопедом-травматологом ОСОБА_7 від 27.11.2024 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2024 року, у висновку експерта №1012 від 23.12.2024 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 27.11.2024 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 27.11.2024 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 27.11.2024 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 27.11.2024 року, протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 27.11.2024 року, протоколах допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.11.2024 року та від 28.11.2024 року, повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2024 року, протоколах тимчасового доступу до речей і документів від 03.01.2025 року, від 08.01.2025 року.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, принаймні протягом певного часу. За виняткових обставин, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак, цей фактор можна вважати виправданим і необхідним тільки якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою.

При цьому продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у частині 1 статті 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років. Вказаний чинник не може бути достатнім для визнання ризику реальним, тому слідчий суддя враховує його виключно у сукупності із іншими встановленими обставинами.

Так, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела прибутків, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що у сукупності із вказаними вище обставинами свідчить про відсутність у нього чинників, які б утримували його від вчинення спроб переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин слідчий суддя доходить до висновку про доведеність наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, слідчий суддя вважає також доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (продовження злочинної поведінки), оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, у тому числі, за вчинення тяжких корисливих та насильницьких злочинів.

Таким чином, суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності двох заявлених ризиків ризику переховування від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), ризику вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Відповідно до приписів статті 178 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, у разі визнання винним йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, відсутність у підозрюваного власної сім`ї, роботи, місця мешкання та його репутацію.

Пункт 5 частини 2 статті 183 КПК України дозволяє застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. У той же час, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у статті 177 КПК України ризикам.

Проведений судом аналіз доказів та доводів сторін у їх сукупності свідчить про наявність достатніх підстав для застосування у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Також суд доходить до висновку про неможливість визначення у даному випадку застави у випадку внесення якої підозрюваний мав би бути звільнений з-під варти, оскільки ним із застосуванням колюче-ріжучого предмету були спричинені тілесні ушкодження потерпілому.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 23.01.2025 року підозрюваному продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 27.02.2025 року.

Вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши їх доводи, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати строку проведення досудового розслідування, який продовжений ухвалою слідчого судді до 27.04.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком до 27.04.2025 року включно.

Копію ухвали негайно видати підозрюваному, його захиснику, прокурору та слідчому, направити до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1