Справа № 285/6178/24
провадження № 1-кп/0285/219/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………....... ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............….. ОСОБА_2 ,

за участю:

військового прокурора……….. ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ........................ ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника................................... ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 01.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 ККУ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою,

уродженця с Новобратне Малинського району Житомирської області,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, мотивуючи яке він зазначив про вагомість ризиків переховування та вчинення іншого злочину, які на теперішній час не зменшились. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні забезпечити досягнення мети, визначеної ст.177 КПК.

Сторона захисту заперечила щодо продовження запобіжного заходу, адвокат просив змінити тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, або з у разі задоволення клопотання прокурора визначити ОСОБА_4 заставу. Обвинувачений не погодився із заявленим прокурором клопотанням.

Вислухавши думки сторін, суд приходить наступного висновку.

Частиною 8 ст.176 КПК регламентовано, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, в тому числі ст.407 КК, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою. Таке положення кримінально-процесуального закону є імперативним та виключає можливість застосування до особи, яка обвинувачується у цій категорії злочинів в умовах військового стану, інших більш м`яких запобіжних заходів.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Строк обраного запобіжного заходу обвинуваченому тримання під вартою спливає 09.02.2025.

Зазначені прокурором ризики, які, згідно ухвал слідчого судді та суду були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 , із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з великою вірогідністю не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК.

Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики доведені, які в сукупності з обґрунтованим обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, даним про особу обвинуваченого, стали підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Також суд наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний або обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним, обвинуваченим та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому

Переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою, стороною захисту доведені не були.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.ст.177, 178 КПК України.

Підстави для зміни розміру застави, визначеної в ухвалі слідчого судді Богунського районного суду м Житомир №295/16367/24 від 15.11.2024, суд не вбачає.

З огляду на викладене, клопотання прокурора є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора від 04.02.2025 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії даної ухвали по 04.04.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Головуюча суддя ОСОБА_1