ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1974/25

Провадження № 11-сс/820/212/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ходоровці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, військовослужбовця, солдата, оператора мінних загороджувачів взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 , що перебуває в безпосередньому підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , який не одружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 травня 2025 року включно та визначено розмір застави в сумі 242 240 грн.

Як вбачається із клопотання ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що 20 серпня 2024 року він, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та цього ж дня прибув до військової частини НОМЕР_1 для проходження підготовки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду оператора мінних загороджувачів взводу інженерних загороджень роти загородження військової частини НОМЕР_1 , яка перебуває в безпосередньому підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 .

ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги статей 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи у невстановленому на даний досудового розслідування час та місці, з метою подальшого незаконного збуту, прийняв рішення про незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого незаконного збуту.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 у невстановленим в ході досудового розслідування спосіб замовив з метою подальшого незаконного збуту у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

В подальшому ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб здійснив перерахунок грошових коштів на рахунок невстановленої в ході досудового розслідування особи, з метою оплати за придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Надалі, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та подальше зберігання з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на порушення вимог статей 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, з метою подальшого незаконного збуту, шляхом отримання упакування від невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав з метою незаконного збуту у вигляді шести прозорих поліетиленових зіп-пакетиків з кристалічною речовиною білого та жовтого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 3,4996504 г, обіг якої згідно Списку №2 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, заборонено та розмір якої становить величину великих розмірів, зазначених у Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженій Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, з яким в подальшому, утримуючи при собі, перебуваючи поруч будинку № 61 по вул. Степана Бандери в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, на порушення вимог вказаного законодавства щодо правового режиму обігу психотропних речовин в Україні, умисно, незаконно зберігав при собі з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 3,4996504 г, обіг якої заборонено та розмір якої становить величину великих розмірів, до 19 год. 44 хв. моменту затримання в порядку статті 208 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалу вважає незаконною, невмотивованою.

Посилається на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки у даному кримінальному провадженні відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 зберігав вилучений наркотичний засіб з метою збуту.

У підозрі та клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено, що події відбулися по вул. Івана Мазепи, 61. Однак, вказане не відповідає матеріалам справи.

Обираючи ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід, слідчий суддя належним чином не обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не врахував, що ОСОБА_6 має соціальні зв`язки, позитивно характеризується, на утриманні у нього перебувають неповнолітній син та хворий батько, що свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, виконуватиме покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, 18.03.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18.03.2025 р. ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України.

19.03.2025 р. йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.03.2025 р. слідчий звернувся до слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , яке є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідча суддя врахувала обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна; особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України є не судимий, не одружений, військовослужбовець, проживав не за місцем реєстрації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість погашена.

Тому, слідча суддя прийшла до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 .

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідча суддя прийшла до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідча суддя, правильно встановила, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, будучи військовослужбовцем, у період дії в Україні воєнного стану вчинив тяжкий умисний корисливий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вживання яких не тільки руйнує окрему людину, але й негативно впливає на суспільство в цілому.

Таким чином, стороною обвинувачення ризики, зазначені у клопотанні слідчого, доведені. У сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень, вони стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Посилання апелянта на те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 , є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, на увагу суду не заслуговують.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що на підтвердження причетності ОСОБА_6 до інкримінованого правопорушення надано наступні докази, зокрема: Рапорт ЄО № 14161 від 18.03.2025 про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; протокол затримання ОСОБА_6 від 18.03.2025; протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які повідомили про відомі їм обставини вчинення ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення; висновок експерта, відповідно до якого вилучена під час проведення обшуку речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP становить 3,4996504 г; інші матеріали кримінального провадження.

Отже, підозра щодо ОСОБА_6 складена на основі доказів, зібраних у ході проведення досудового розслідування, така є обґрунтованою, докази його причетності до вчинення злочину наведені у клопотанні.

Доводи про неврахування слідчою суддею того, що підозрюваний має на утриманні хворого батька та неповнолітнього сина, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, тому до нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на увагу суду не заслуговують, оскільки вказані обставини не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки такі враховуються з іншими обставинами у кримінальному провадженні в сукупності.

Крім того, із долучених до апеляційної скарги копії паспорта ОСОБА_12 батька ОСОБА_6 , копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_13 , який є сином підозрюваного, не вбачається їх перебування лише на утриманні підозрюваного.

З відомостей свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що у ОСОБА_13 також є матір ОСОБА_14 , яка може його утримувати.

Що стосується твердження про позитивну характеристику підозрюваного, то у матеріалах справи наявна лише довідка характеристика директора КП «УК «ГОСПОДАР», з якої вбачається що вказане підприємство не володіє компрометуючими матеріалами щодо ОСОБА_6 .

Однак, із наведеної довідки не вбачається позитивних характеристик підозрюваного. Інших характеристик матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання йому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді є законною, підстави для її скасування, як того просить захисник, відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2025 року, якою застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 травня 2025 року включно з можливістю внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3