печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8443/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод «Світоч», про скасування арешту, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/4071/23-к у кримінальному провадженні № №№ 0000281 від 09.04.2022, на майно, -

В С Т А Н О В И В :

19.02.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод «Світоч», про скасування арешту, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/4071/23-к у кримінальному провадженні № №№ 0000281 від 09.04.2022, на майно.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, на необґрунтованість та безпідставність накладення арешту на майно, а відтак наявні підстави для скасування арешту майна.

Адвокат подав до суду заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами, клопотання просив задовольнити.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Частиною 2 статті 174 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді № 757/4071/23-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000281 на нерухоме майно, належне ТОВ «КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД „СВІТОЧ "» (), а саме:

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля склад, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 212.3 адреса: Полтавська обл., Оржицький р., с. Лазірки, вулиця Гагаріна, 72;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля головний корпус заводу, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 1114.6, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля механізоване зерносховище, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 1229, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля зерносклад №1, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 1237.8, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля зерносклад №4, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 1109.3, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля складу, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 482, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля зерносушарки, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 204.5, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12;

-Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля вагова, нежитлова будівля, загальна площа (кв.м): 22.1, адреса: Полтавська обл., Оржицький р., смт. Оржиця, вулиця Черкаська, 12,

та накласти арешт на 100% статутного капіталу (корпоративних прав)

ТОВ «КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД „СВІТОЧ "» () в розмірі 1 565 526 грн.

Заборонити відповідним державним органам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника вказаного майна (корпоративних прав), що належить ТОВ «КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД „СВІТОЧ "» ().

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку про наявність у адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод «Світоч», права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2023 р. задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, суд виходив з того, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Під час судового розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що що на території України невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснюється діяльність, метою якої є організація протиправних механізмів, спрямованих на незаконне виведення коштів з території України, фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, ухилення від сплати податків та зборів.

Встановлено, що до вказаних протиправних схем причетні групи компаній, які належать ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РФ) та ОСОБА_5 (директор СФГ «Світанок» (основний вид діяльності: перероблення молока, виробництво масла та сиру та інше), депутат Полтавської обласної ради, кандидат в депутати Полтавської обласної ради по шостому територіальному виборчому округу).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є засновниками та кінцевими бенефіціарами ТОВ в Україні:

СЕЛЯНСЬКО - ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «СВІТАНОК» (), статут: 2 000 000 грн, Полтавська обл., Лубенський р-н, село Заріг, вул. Миру, 23;

ТОВ «КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД „СВІТОЧ "» (), статутний капітал: 1 565 526 грн, адреса: Полтавська обл., Оржицький рн, смт.Оржиця, вул.70 - Річчя Жовтня, 12.

Враховуючи вищевикладене, СЕЛЯНСЬКО - ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «СВІТАНОК» та ТОВ «КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД „СВІТОЧ"» знаходиться під контролем ОСОБА_4 , громадянина РФ (держави-агресора) з можливістю вирішального впливу на вказане товариство як бенефіціара.

Згідно з пунктом 14.1.159. Податкового кодексу України, визначає зазначені ТОВ та ОСОБА_4 (РФ) як пов`язані особи. Вказане свідчить, що група компаній, які підконтрольні ОСОБА_4 здійснюють свою господарську діяльність на території України, сплачують дивіденди від господарської діяльності до РФ, чим фінансують дії країни агресора, легалізують доходи, одержані злочинним шляхом.

Таким чином, відповідно до п. г ч. 1 ст. 5-1 «Підстави, умови та порядок стягнення активів фізичних або юридичних осіб в дохід держави» Закону України «Про санкції» санкції можуть бути застосовані у зв`язку із взяттям участі у державному фінансуванні та матеріально-технічному забезпеченні заходів, пов`язаних із прийняттям рішення про початок збройної агресії проти України, а також як особи, яка своїми діями створила суттєву загрозу національній безпеці, суверенітету чи територіальній цілісності України (в тому числі шляхом збройної агресії чи терористичної діяльності) або значною мірою сприяли (в тому числі шляхом фінансування) вчиненню таких дій іншими особами, у розумінні Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів».

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником не спростовані дані доводи, а також означені доводи в клопотанні не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод «Світоч», про скасування арешту, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/4071/23-к у кримінальному провадженні № №№ 0000281 від 09.04.2022, на майно, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6