Провадження № 11-кп/824/5760/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , строком на 60 днів, тобто до 19 грудня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у 14 600 (чотирнадцять тисяч шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 44 208 800 (сорок чотири мільйони двісті вісім тисяч вісімсот) грн.

Таке рішення, суд мотивував тим, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання, тому суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, із визначенням застави, яка в достатній мірі гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

В обгрунтування апеляційної скарги з доповненнями захисник зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм КПК.

Так, ОСОБА_6 більше 20 років проживає в м. Києві, має постійне місце проживання, зареєстрований та фактично проживає за однією і тією ж адресою ( АДРЕСА_1 ) вже тривалий час. З 2013 року працює заступником голови Федерації профспілок України. Хоча з 12.12.2022 він і перебуває під вартою, але він не звільнений з роботи і дотепер залишається на посаді.

По місцю роботи характеризується виключно з позитивної сторони. В наданій суду характеристиці за підписом Голови ФПУ особливо зауважено про його активну участь в допомозі в розселені тимчасово переміщених осіб після початку військових дій в країні. Нагороджувався ВРУ за вагомий внесок у відбудову будівлі профспілок (Майдан Незалежності), яка постраждала у 2014 році внаслідок загальновідомих подій під час Революції гідності.

ОСОБА_6 перебуває у шлюбі із громадянкою ОСОБА_8 , виховує та утримує двох спільних з нею малолітніх дітей: доньку ОСОБА_9 (6 років), та сина ОСОБА_10 (2 роки та 10 місяців ), а також виховує та утримає сина ОСОБА_8 від першого шлюбу - ОСОБА_11 (14 років). Останнього ОСОБА_6 виявив намір усиновити, було отримано від біологічного батька дитини дозвіл на її усиновлення ОСОБА_6 , однак процес не був завершений через ув`язнення ОСОБА_6 ..

Крім того, ОСОБА_6 приймав участь в утриманні своєї пристарілої одинокої матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка останній час страждає на тяжкі хвороби, в тому числі, неврологічні захворювання, які пов`язані із частою втратою свідомості. З літа 2024 року мати ОСОБА_6 є повністю лежачою та не може самостійно пересуватися внаслідок захворювань на хребтові диски. Внаслідок цих тяжких хвороб потребує стороннього догляду.

Тож, соціальні зв`язки обвинуваченого з м. Києвом є настільки міцними, що не дають підстав сумніватися, що перебування його на волі призведе до його уникнення від суду під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

До того ж, судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що на початок повномасштабного вторгнення РФ на територію України ОСОБА_8 разом із малолітніми дітьми знаходились за кордоном. Однак, після початку бойових дій вони повернулися в м. Київ 05.03.2022, що був оточений військами РФ, в той час коли мільйони громадян прямували за кордон.

Це додатково свідчить про те, що не лише ОСОБА_6 , а й вся його сім`я тісно зв`язана із м. Києвом. Це також вказує, що за кордоном у ОСОБА_6 немає майна, родинних, ділових, дружніх та інших зв`язків, а тому висновок про існування ризику його можливого уникнення від суду за кордоном є цілком безпідставним.

Разом з тим, суд не дослідив питання майнового стану ОСОБА_6 та не навів жодного обґрунтування щодо майнової спроможності ОСОБА_6 на виплату такої суми застави, зважаючи на те, що сторона обвинувачення не надала суду жодних доказів з приводу даного питання. Між тим, стороною захисту був наданий документ про заробітну плату ОСОБА_6 та витяг з Державного реєстру нерухомого майна про відсутність у ОСОБА_6 зареєстрованого нерухомого майна. Його доходи становили на місяць з 28 тис. до 40 тис. грн. на місяць в період з 2020 до моменту взяття його під варту.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 21.10.2024, строк тримання обвинуваченого під вартою був визначений до 19.12.2024. Разом з тим, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.11.2024 змінено ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Тобто, на день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 21.10.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Так, необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 196, ч. 3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника обвинуваченого в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені захисником обвинуваченого у апеляційній скарзі.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 21.10.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 із визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3