Провадження №1-кп/523/912/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001533 від 04.10.2024 року із звинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утриманців не має, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 03 жовтня 2024 року близько 13 години 15 хвилин (більш точний час в ході слідства встановити не вдалося) водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався в світлий час доби, в ясну погоду, при необмеженій видимості, по сухій проїзній частині просп. Князя Володимира Великого, зі сторони вул. Кишинівська, в напрямку вул. Миколаївська дорога, на якій організований двосторонній, з двох смуг у кожному з напрямків, рух, що розділений подвійною суцільною смугою дорожньої розмітки, у крайній лівій смузі свого напрямку руху.

Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до регульованого світлофором пішохідного переходу, розташованого напроти будинку №1 по вул. Шептицького у м. Одесі, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), проявив особисту неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати та мав таку можливість, не звернув увагу, що в його напрямку руху загорівся червоний сигнал світлофору, не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час на зелений сигнал світлофора перетинала проїзну частину просп. Князя Володимира Великого по вищевказаному пішохідному переходу, з права на ліво по ходу руху автомобіля, не здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу, а продовжив рух у вибраному напрямку та допустив наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани спинки носа, підапоневратичної гематоми у правій тім`яно-потиличний ділянці, закритого перелому дистального метаепіфіза правої променевої кістки зі зміщенням уламків, забою-садна колінних суглобів, які складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень автомобільної травми та за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, згідно п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія ОСОБА_5 регламентувалися вимогами п.п. 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, відповідно до яких, він повинен був при наближенні до регульованого світлофором пішохідного переходу, на якому в його напрямку загорівся червоний сигнал світлофору, зупинитись та надати дорогу пішоходу, який перетинав проїжджу частину по вказаному пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора. Належним виконанням вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти настанню даної події, а тому його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Судом дії, ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході розгляду потерпіла ОСОБА_4 , заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим що вона примирилась з обвинуваченим, та він повністю відшкодував завдану моральну та матеріальну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також заявив усне клопотання про закриття кримінального провадження, відносно нього у звязку з примиренням його з потерпілою.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали клопотання, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдану йому шкоду.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 288 КПК України, розглянувши клопотання у разі примирення потерпілого із обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Окрім того, було заявлено клопотання про скасування арешту майна, а саме автомобіля.

Прокурор не заперечував проти скасування та повернення майна.

Відповідно до положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У свою чергу, слідчий суддя враховує норми ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 30.06.2020 року по справі № 727/2878/19 висловила правову позицію ( висновок), що у разі, коли арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.

Відтак, саме суд, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 174 КПК України, вирішити питання про скасування арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту вищезазначеного майна відпала, а тому подане потерпілим та обвинуваченим клопотання про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Відтак, саме суд, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 174 КПК України, вирішити питання про скасування арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту вищезазначеного майна відпала, а тому заявлене потерпілим та обвинуваченим клопотання про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 284 КК України, ст.ст. 100, 285, 286, 288 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, по матеріалам кримінального провадження № 0001533 від 04.10.2024 року по звинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 286 ч. 1 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0001533 від 04.10.2024 року по звинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 286 ч. 1 КК України - закрити, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням із потерпілим.

Арешт накладений на автомобіль «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року, - скасувати.

Речові докази а саме автомобіль : «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 повернути власнику за належністю.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 7608,94 (сім тисяч шісот вісім гривень) гривень 94 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Одеського НДІСЕ МЮ України.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 7 (семи) діб в Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1