справа № 401/1143/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Світловодську Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибним ресурсам держави, за таких обставин.
Так, 18 грудня 2023 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою незаконного вилову риби неподалік від свого місця проживання на дачі, ОСОБА_4 прибув на узбережжя Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища річки Дніпро поблизу Садівничого товариства «Автомобіліст» (Капусти) м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області з незаконними знаряддями лову риби та гумовим човном.
Діючи з протиправним умислом, за допомогою гумового надувного човна марки «BARK» B-250, ОСОБА_4 вийшов на воду Цибульницької затоки, де без дозволу рибоохорони виставив незаконне знаряддя лову, а саме: одну сітку білого кольору висотою 1,5 м, довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм., після чого став очікувати доки наловиться риба.
Реалізуючи свій протиправний задум до кінця, 18 грудня 2023 року, близько 18 години, ОСОБА_4 за допомогою гумового надувного човна марки «BARK» B-250 витягнув з води виставлену ним сітку разом із виловленою рибою, та повернувся на узбережжя Цибульницької затоки, де був викритий у вчиненому працівником Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області.
При цьому, 18 грудня 2023 року в період часу з 20 години 40 хвилин по 21 годину 02 хвилин в ході огляду місця події у ОСОБА_4 було вилучено одну сітку білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм., гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору, два дерев`яних коричневих весла, 1 полімерний білий мішок, залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини, а також виловлену рибу таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив «Правила любительського і спортивного рибальства», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998 та наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/3562, а саме пункт 3.15, зазначених Правил, щодо заборони застосування без дозволу рибоохорони заборонених знарядь лову, а саме, сітки білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм. (знаряддя лову, виготовлене із сіткоснастевого матеріалу), чим порушив ст. 52-1, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» (відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання відтворення тваринного світу).
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, чим заподіяв істотну шкоду рибним ресурсам держави на загальну суму 117776 (сто сімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) гривень, яка є істотною шкодою, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що не вчиняв незаконне зайняття рибним промислом. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 суду надав показання, що дійсно у вечірній час 18 грудня 2023 року він повертався з міста Світловодська на дачу свого батька, яка знаходиться в Садовому товаристві «Автомобіліст» на капустах, де він проживає. Коли він проходив по дорозі по Ревівській дамбі, то побачив на березі водосховища гумовий човен (лодку). Він по берегу став підходити щоб подивитися лодку. У цей час до нього підійшов невідомий, який представився інспектором ОСОБА_6 , та показав посвідчення. На питання інспектора, він повідомив, що лодка йому не належить. Інспектор запропонував йому залишатися на місці біля лодки до приїзду працівників поліції, та бути свідком. На пропозицію інспектора він залишився на місці чекати приїзд поліції. Коли приїхали працівники поліції, які залучили понятих для огляду місця події, він повідомив дізнавачу, що виявлена лодка з сіткою йому не належить, та що 18 грудня 2023 року він не ловив рибу сітками з вказаної лодки. Хто ловив рибу, та кому належить лодка і сітка, йому невідомо. Під час огляду місця події поліцейським здійснювалася відео зйомка, він був присутній, та допомагав виплутувати з сітки рибу та перераховувати її. Так як він не вчиняв незаконний вилов риби, просив суд його виправдати.
Під час судового засідання, та в судових дебатах захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , зазначав, що у справі відсутні докази, які б доводили вину ОСОБА_4 у вчиненні незаконного зайняття рибним промислом, а тому просив суд виправдати його підзахисного.
Незважаючи на пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , його винуватість в умисному незаконному зайнятті рибним промислом повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення належними та достовірними доказами, які досліджено під час судового розгляду справи.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що працює головним державним інспектором Кіровоградської рибохорони. Обвинуваченого ОСОБА_4 він знає, так як неодноразово затримував ОСОБА_4 за фактами незаконного вилову риби сітками в районі того самого місця ОСОБА_7 затоки, біля дач. Дійсно, 18 грудня 2023 року він здійснював рейд на Кременчуцькому водосховищі у Цибульницькій затоці біля садового кооперативу «Капусти». З дороги на Ревівській дамбі у Цибульницькій затоці він помітив на воді човен на відстані 100-150 метрів від дамби. Човен він побачив у прилад нічного бачення тепловізор, та спостерігав за човном близько 40 хвилин, поки човен був на воді. В човні була одна особа. Він бачив у тепловізор як рибалка витягував з води сітки. На березі неподалік була особа, яка, на його думку, чекала човен, проте, через деякий час невідомий пішов у бік дач. Коли човен підійшов до берега дамби, з човна виліз чоловік та став тягнути за мотузку човен за собою до берега. Він підійшов та затримав рибалку, яким виявився ОСОБА_4 , який був у гумовому костюмі для вилову риби. Він опізнає ОСОБА_4 , як такого, який 18 грудня 2023 року на човні ловив рибу сіткою. У виявленому гумовому човні ОСОБА_4 була одна сітка з рибою. ОСОБА_4 заперечував вилов риби, казав, що човен і сітка не його. Він викликав на місце слідчо-оперативну групу. Працівники поліції на місці події склали протокол огляду місця події, який проводився з відеозаписом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що дійсно у вечірній час близько 20 години 18 грудня 2023 року він їхав автомобілем додому у с. В.Андрусівка. На Ревівській дамбі його зупинили працівники поліції та запропонували бути другим понятим під час огляду місця події. Він підтверджує, що на березі дамби було виявлено гумовий човен на веслах, в якому була сітка з рибою. Біля човна перебував ОСОБА_4 , який пояснив, що йшов на дачу та знайшов човен. Він впізнає ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 був ніж, яким він вирізав рибу з сіток. ОСОБА_4 був одягнутий у резинові чоботи. Поліція перерахувала рибу, а саме, лящ, карась, короп, тарань. Проводилася відео зйомка.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що дійсно у вечірній час близько 20 години 18 грудня 2023 року він повертався автомобілем додому у с. Микільське. На Ревівській дамбі його зупинили працівники поліції та запропонували бути другим понятим під час огляду місця події. Він стверджує, що коли спустилися до води на березі дамби було виявлено гумовий човен в якому була сітка з рибою. Біля човна перебував ОСОБА_4 , який пояснив, що йшов на дачу та знайшов човен в якому була риба. Він впізнає ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 був ніж, яким він доставав рибу з сіток. Поліція перерахувала рибу, де було: лящ, карась, короп, тарань, всього 100 штук. Проводилася відео зйомка.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України підтверджується:
Рапортом помічника чергового сектору реагування Світловодського відділення поліції, зареєстрованого до ЄО за № 8858 від 18 грудня 2023 року про те, що 18 грудня 2023 року о 19 годині 32 хв. надійшло повідомлення від інспектора ОСОБА_6 про виявлення незаконного вилову риби на Цибульницькій затоці, яку здійснював ОСОБА_10 сітками на плав засобі (а.с.83 том №1).
Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 18 грудня 2023 року проведеного з відеозаписом, та з яких видно, що 18 грудня 2023 року в період часу з 20 години 40 хвилин по 21 годину 02 хвилин на узбережжі Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища річки Дніпро поблизу Садівничого товариства «Автомобіліст» (Капусти) в районі м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, було виявлено ОСОБА_4 у якого було вилучено одну сітку білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм., гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору, два дерев`яних коричневих весла, 1 полімерний білий мішок, залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини, а також свіжу виловлену рибу таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки (а.с.84-88, том №1).
Відеозаписом огляду місця події від 18 грудня 2023 року, який переглянуто в судовому засіданні (а.с.90, том №1).
- одна сітка білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм.;
- гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору та два дерев`яних коричневих весла;
- 1 полімерний білий мішок;
- залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини;
- виловлена риба таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки,
які було тимчасово вилучено під час огляду місця події 18 грудня 2023 року, які постановами слідчого від 19 грудня 2023 року як речові докази приєднано до кримінального провадження, та на які ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2023 року було накладено арешт (а.с.95-107, том №1).
Розрахунком розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів гр. ОСОБА_4 від 21 грудня 2023 року. Розмір матеріальної шкоди становить 117776 (а.с. 111, том №1).
Результатами судової інженерно-екологічної експертизи, які містяться у Висновку експерта №2936 від 12 квітня 2024 року, відповідно до якого, внаслідок вилову гр. ОСОБА_4 водних біоресурсів (риби) у кількості 73 шт., що мав місце 18 грудня 2023 року в акваторії Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища, яке розташоване в Олександрійському районі Кіровоградської області, довкіллю (водному об`єкту) було заподіяно істотну шкоду за ознакою добування великої кількості риби (а.с.118-134, том №1).
Позовною заявою прокурора в інтересах Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області (Кіровоградський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища незаконним добуванням (виловом) рибив розмірі 117776 грн. (а.с. 11- 30 том №1).
Суд враховує, що ОСОБА_4 неодноразово здійснював незаконний вилов риби у 2023 році в районі Садівничого товариства «Автомобіліст» в акваторії Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища, яке розташоване в Олександрійському районі Кіровоградської області, що підтверджується судовими рішеннями.
Так, постановою Світловодського міськрайонного суду від 05 вересня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме, в тому, що він 03 липня 2023 року на території Кременчуцького водосховища Цибульницька затока в районі м. Світловодська здійснював протиправний лов риби забороненим знаряддям лову сіткою, за що на нього накладено адміністративний штраф, а заборонені знаряддя лову сітку ліскову довжиною 10 метрів постановлено знищити.
Постановою Світловодського міськрайонного суду від 10 листопада 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме, в тому, що він 04 жовтня 2023 року на території Кременчуцького водосховища Цибульницька затока в районі м. Світловодська здійснював протиправний лов риби забороненим знаряддям лову сіткою з гумового човна, за що на нього накладено адміністративний штраф, а заборонені знаряддя лову сітку ліскову довжиною 45 метрів постановлено знищити, а гумовий човен темно-зеленого кольору та два весла повернути ОСОБА_4 .
Постановою Світловодського міськрайонного суду від 23 січня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме, в тому, що він 15 листопада 2023 року на території Кременчуцького водосховища Цибульницька затока в районі м. Світловодська здійснював протиправний лов риби забороненим знаряддям лову сіткою з берега, за що на нього накладено адміністративний штраф, а заборонені знаряддя лову сітку ліскову довжиною 10 метрів знищити (а.с. 222-225, том №1).
Суд зазначає, що доводи сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та доводи щодо наявності підстав для визнання недопустимими наданих прокурором доказів, суд перевіряв в ході судового розгляду та визнає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими дійсними обставинами справи.
Так, перевіряючи доводи та заперечення сторони захисту, суд зазначає, що відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
3. Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;
3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;
4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
4. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
5. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.
Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Суд зазначає, що в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимими доказами Акту розслідування нещасного випадку, висновків судових експертиз.
Суд зазначає, що встановлені обставини справи на підставі вище вказаних доказів спростовують доводи захисника та обвинуваченого, та прямо вказують, що ОСОБА_4 у вечірній час 18 грудня 2023 року дійсно здійснював незаконний вилов риби в акваторії Цибульницької затоки з допомогою сітки та гумового човна, та виловив рибу у зазначеному розмірі.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.
Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд установив причинний зв`язок між діянням, що полягає у незаконному вилові ОСОБА_4 риби і заподіянням істотної шкоди рибному господарству України.
Враховуючи викладене, суд визнає помилковою позицію сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення у виді незаконного зайняття рибним добувним промислом.
Суд зазначає, що під час судового засідання стороною обвинувачення доведено достовірними, належними та допустимими доказами, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом що заподіяло істотну шкоду.
Досліджені судом і перелічені у вироку докази є належними і допустимими, оскільки з урахуванням припису положень ст.ст.85, 86 КПК України кожен окремо і у своїй сукупності підтверджують обставини щодо вчинення обвинуваченим злочину, вони є достовірними і отримані у встановленому Кримінально - процесуальним кодексом порядку.
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд доходить висновку, що зібрані докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме, незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 249 КК України, за ознаками незаконного зайняття рибним добувним промислом, чим заподіяно істотну шкоду рибним ресурсам держави.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує, що відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
За змістом ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно доположень ст.65 КК Українита постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Судом зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено умисний кримінальний проступок, він не має судимостей, не працює, не одружений, має постійне місце проживання де характеризується як особа на яку скарг не надходило, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд враховує, що прокурор в судових дебатах просив призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч.1 ст.249 КК України у виді обмеження волі на певний строк, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи винуватого, відсутність у нього можливості відшкодувати майнову шкоду та нести покарання у вигляді штрафу, суд вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене ч.1 ст.249 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк.
Беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства, і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на визначений мінімальний іспитовий строк з покладанням на нього, передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Прокурором в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області (Кіровоградський рибоохоронний патруль) заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 117776 грн. у відшкодування шкоди завданої незаконним рибним добувним промислом. В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов не визнав.
При вирішенні цивільного позову суд виходить з такого.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа якій завдано збитківу результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та виходячи з правил, закріплених ст. 1166 ЦК України, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення на користь держави з винуватого у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 117776 грн. у відшкодування спричиненої майнової шкоди.
Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 9466 грн. за проведення судової інженерно-екологічної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.
В силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 9466 грн.
Відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію - конфіскувати в дохід держави предмет, знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення: - свіжовиловлену рибу таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки, яку передано до ТОВ РПА «Андрусівська»; - одну сітку білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм.; - гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору та два дерев`яних коричневих весла, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.
Речові докази: - 1 полімерний білий мішок; - залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська область) про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави заподіяну шкоду внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища незаконним добуванням (виловом) риби, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави заподіяну шкоду внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища незаконним добуванням (виловом) риби в розмірі 175885,38 грн.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом