Справа№751/1564/25
Провадження №1-кс/751/448/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання заступника начальника відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , яке вилучено 11.02.2025 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000835 від 22.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146 КК України, за фактом того, що група осіб, діючи на території Чернігівської області, здійснює незаконне позбавлення волі осіб, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Чернігівської області діє мережа філій приватних пансіонатів «Родинна турбота», де здійснюється незаконне та протиправне утримання осіб похилого віку без їхньої згоди.

Органом досудового розслідування перевіряється на причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , за версією якого остання є організатором філій приватних пансіонатів для людей похилого віку та інвалідів «Родинна турбота» в Чернігівській області, є управляючою приватних пансіонатів та виконує організаційно-побутові функції по благоустрою даного закладу: заключає договори, злочинним шляхом утримує людей на території даних пансіонатів, обмежуючи та позбавляючи їх прав та свобод.

11.02.2025 під час проведення обшуку квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

11.02.2025 слідчим винесено постанову та вказані в клопотанні речі, які належать ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речей та документів, що є речовими доказами у кримінальному провадженні, та використання зазначених речей для проведення судових експертиз, аналізу отриманої інформації виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Представник власниці майна в судовому засіданні в частині накладення арешту на мобільні телефони заперечував, оскільки відсутня необхідність в цьому. Зазначив, що клопотання є незаконним, адже документи, які стосуються господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 не можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, оскільки такі документи є документами з господарської діяльності. У клопотанні прокурора наведено бездоказові твердження про винуватість ОСОБА_6 , що порушує принцип презумпції невинуватості. До матеріалів клопотання не було долучено копій вилучених у ході обшуку документів. Щодо мобільних телефонів, вилучених у ході обшуку, прокурором не надано доказів на підтвердження того факту, що вказані телефони належать саме ОСОБА_6 . Станом на час розгляду клопотання слідчим не було проведено огляд вилучених документів. У ході обшуку до ОСОБА_6 застосовувалися методи психологічного тиску.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000835 від 22.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146 КК України.

11.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.02.2025 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 від 11.02.2025 вказане у клопотанні майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000835 від 22.05.2024 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що виявлені та вилучені в ході обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ураховуючи вищезазначені обставини, а також розумність, співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на майно, яке виявлене та вилучене 11.02.2025 року під час обшуку квартири АДРЕСА_2 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Доводи представника власника майна щодо необґрунтованості накладення арешту на мобільні телефони слідчий суддя відхиляє з огляду на наступне.

Згідно із абзацом другим частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.02.2025 надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання мобільних терміналів з сім-картками операторів мобільного зв`язку (мобільних телефонів та комп`ютерної техніки), з інформацією про механізм вчинення кримінального правопорушення, документи, що підтверджують факт утримання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю, а саме: контракти, договори, додаткові угоди, що укладались до контрактів (договорів), зміни та доповнення до них, та додатки до них, видаткові накладні, банківські платіжні картки, чеки, квитанції та іншу документацію щодо надання послуг з утримання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю.

Тобто, було окремо надано дозвіл на відшукання мобільних терміналів з сім-картками операторів мобільного зв`язку (мобільних телефонів та комп`ютерної техніки).

Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 236 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Тобто, вказана норма наділяє прокурора повноваженнями щодо пошуку та виявлення інформації, що міститься на мобільних терміналах зв`язку в тому випадку, якщо ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку не передбачено мету виявлення таких засобів зв`язку. Однак, як уже відзначалося, у межах даної справи такий дозвіл було надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У судовому засіданні під час розгляду даного клопотання встановлено, що мобільні телефони, які належать ОСОБА_6 , обґрунтовано мають статус речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть містити інформацію, яка має значення для досудового розслідування, зокрема зберегти на собі сліди вчинення відповідного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим прокурором доведено необхідність провести тимчасове вилучення цього майна, а в подальшому огляд вказаних мобільних телефонів та наявної в них інформації, та в разі необхідності залучити спеціаліста або експерта до проведення такого огляду.

На думку слідчого судді, втручання в право мирного володіння майном особи в частині накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, в даному випадку, є правомірним втручанням у право мирного володіння майном в аспекті статті 1 Першого протоколу до ЄКПЛ, оскільки так втручання здійснюється у визначений законом спосіб (зокрема в аспекті мобільного телефону ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на тимчасове вилучення засобів зв`язку), існує легітимна мета такого втручання пошук та фіксація даних, що можуть мати статус доказів у кримінальному провадженні, а спосіб і характер такого втручання є пропорційними легітимній меті втручання та не становлять надмірного тягаря (зокрема особа не позбавляється належного їй майна, але тимчасово обмежується у правах щодо нього на строк, регламентований для проведення вказаних вище процесуальних дій, після чого особа має право скористатися передбаченим законом механізмом скасування арешту та повернення майна згідно статті 174 КПК України).

Щодо доводів представника іншої особи, права якої можуть бути обмежені внаслідок накладення арешту, щодо можливості проведення огляду слідчим до вирішення питання про накладення арешту, слідчий суддя вважає такі доводи не повною мірою обґрунтованими, адже між датою проведення обшуку та датою розгляду клопотання минуло три робочі дні, що не є критично великими строком проведення такої слідчої дії з огляду на поточну завантаженість органів досудового розслідування. При цьому, ОСОБА_6 не позбавлені права ставити питання про скасування чи зміну арешту в майбутньому в тому разі, коли з моменту тимчасового вилучення майна мине період часу, об`єктивно достатній для проведення даної слідчої дії.

Щодо доводів про відсутність в матеріалах клопотання копій всіх вилучених документів, слідчий суддя зауважує, що вказані документи постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а згідно протоколу обшуку були опечатані у сейф-пакети. Практика розгляду слідчими суддями клопотань про арешт речових доказів у кримінальному провадженні не вимагає обов`язкового безпосереднього дослідження кожного речового доказу при вирішенні питання про накладення арешту на нього. Остаточне дослідження речових доказів має бути здійснено за результатами проведення огляду цих речових доказів як визначеної КПК України слідчої дії.

Щодо доводів про ймовірну неприналежність мобільних телефонів ОСОБА_6 слід зазначити, що за змістом протоколу обшуку вказано, що самою ОСОБА_6 дані речі позиціонувалися саме як приналежні їй робочий та мобільний телефони. Заперечень щодо цього протокол обшуку, підписаний всіма учасниками, не містить. Посилання представника на вчинення працівниками органу досудового розслідування тиску на ОСОБА_6 у ході обшуку слідчий суддя вважає передчасними, зокрема тому, що слідчому судді не було надано доказів звернення до правоохоронних органів за фактом перевищення повноважень посадовими особами при проведенні цього обшуку. Крім того, як не заперечувалося всіма учасниками провадження, процедура обшуку була зафіксована шляхом відеофіксації, однак ніким з учасників не заявлялося клопотання про перегляд відеозапису в ході судового засідання з метою підтвердження вчинення певних протиправних дій учасниками обшуку. Саме лише посилання представника власника майна щодо вчинення тиску, зокрема й наведене ним у протоколі обшуку, не є на даній стадії доказом вчинення такого тиску достатньо переконливими, аби слідчий суддя дійшов висновку про перевищення працівниками правоохоронного органу своїх повноважень.

Щодо посилань на порушення принципа презумпції невинуватості, слідчий суддя вважає такі аргументи передчасними, оскільки в межах вирішення клопотання про арешт майна, вилученого у ході обшуку, слідчий суддя оцінює виключно ті питання, коло яких визначено КПК України щодо цієї процесуальної дії, та не вирішує питання про винуватість певної особи у вчинення кримінального правопорушення. Більше того, навіть у питанні наявності підстав припускати ймовірність вчинення певного кримінального правопорушення, висновки слідчого судді не мають жодного преюдиціального значення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке вилучене 11.02.2025 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

1) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_8 , з додатками у вигляді наказів (загалом 3 аркуші);

2) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_8 , з додатками у вигляді наказів (загалом 5 аркуші);

3) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_9 , з додатками (загалом 6 аркушів);

4) Акт щодо неможливості здійснення державного нагляду (контролю) від 24.02.2021;

5) Правила пансіонату для працівників;

6) Виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та ГО;

7) Витяг № 985 з реєстру платників єдиного податку;

8) Договір про надання послуг між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_10 , від 01.11.2022 з додатками (загалом 9 аркушів);

9) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_11 , з додатками (загалом 4 аркуші);

10) Додаткові угоди до договору про надання послуг між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_12 ;

11) Додаткові угоди до договору про надання послуг між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_13 ;

12) Додаткові угоди до договору про надання послуг між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_14 ;

13) Додаткові угоди до договору про надання послуг між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_15 ;

14) Наказ №1 від 14.04.2021 про уповноваження ОСОБА_16 , представляти інтереси ФОП « ОСОБА_6 »;

15) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_17 , (загалом на 4 аркуші);

16) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_18 , з додатками (загалом 4 аркуші);

17) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_19 , з додатками ( загалом 5 аркушів);

18) Трудовий договір між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_20 , з додатками (загалом 3 аркуші) та наказ про припинення трудового договору з ОСОБА_20 ;

19) Супровідний лист від 06.09.2024 №11714.2/24/392 за підписом директора Департаменту з питань реалізації національного превентивного механізму ОСОБА_21 з додатком протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 стосовно ОСОБА_6 , за ст. 188-40 КУпАП та описом (загалом 25 аркушів);

20) Трудові договори між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_11 , з додатками;

21) Трудові договори між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_22 , з додатками;

22) Трудові договори між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_23 , з додатками;

23) Трудові договори між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_13 , з додатками;

24) Трудові договори між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_24 , з додатками;

25) Відповідь на запит про надання інформації;

26) Акт проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей із супровідним листом на ім`я ФОП « ОСОБА_6 » (загалом 5 аркушів);

27) Акт проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей № 4 Г24-113/59Б (загалом 3 аркуші);

28) Довідка щодо дотримання вимог безпечності харчових продуктів та санітарного законодавства;

29) Лист начальника Чернігівського районного управління ДСНС України у Чернігівській області ОСОБА_25 з додатками (загалом 3 аркуші);

30) Лист начальника Чернігівського районного управління ДСНС України у Чернігівській області ОСОБА_25 з додатками (загалом 4 аркуші);

31) Банківська картка АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 ;

32) Банківська картка АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 ;

33) Банківська картка АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 ;

34) Банківська картка АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 ;

35) Зошит у клітинку в обкладинці із зображенням собаки на написом «Заньковецкая»;

36) Зошит у клітинку в обкладинці із зображенням кота на написом «Ямал»;

37) Мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max» з сім-картою НОМЕР_5 та ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

38) Мобільний телефон марки «Iphone 7 Plus» з сім-картою НОМЕР_8 та ІМЕІ: НОМЕР_9 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.02.2025 о 16.00 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1