ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участі прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві матеріали провадження за клопотанням слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000255 від 13.05.2024, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Чизвик Куп`янського району Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 17 грудня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.02.2025 року.

Визначено строк тримання під вартою ОСОБА_8 рахувати з 16.12.2024 року з 09 год. 20 хв.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.01.2024 №3 молодшого сержанта ОСОБА_8 вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою номера обслуги 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді номера обслуги 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 02.05.2024 року близько 10 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим) самовільно залишив місце служби - розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той час дислокувалася у АДРЕСА_2 , час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 та відсутній за місцем проходження служби станом на даний час.

ОСОБА_8 19.09.2024 в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у зв`язку із відсутністю останнього за місцем мешкання, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 відсутній за місцем мешкання та його місцезнаходження невідоме.

У зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного невідомо, 20.09.2024 року досудове розслідування у кримінальному проваджені зупинено та підозрюваного оголошено у розшук.

16.12.2024 о 09:20 год. ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2024 року.

16.12.2024 року постановою слідчого кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 відновлено.

Слідчий суддя дійшов висновку, що в клопотанні наявні вагомі докази про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, знайшли своє підтвердження підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, а тому з метою запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи підозрюваного, слідчий суддя застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину підозрюваного не доведено, що в розумінні чинного КПК України, не може слугувати підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_8 є дійсно винуватим у скоєнні цього злочину.

Також слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має міцні соціальні зв`язки.

Окрім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 є добровольцем, після повномасштабного вторгнення ворога на територію України, він добровольцем пішов захищати Україну від ворога.

Зауважує, що ОСОБА_8 постійно перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто не переховувався, де і був затриманий. Про дане кримінальне провадження йому нічого не було відомо, так як підозру він не отримував.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

19.09.2024 року ОСОБА_8 в порядку ст.135 КПК України у зв`язку з відсутністю останнього за місцем свого мешкання, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця проходження військової служби в період дії воєнного стану.

Санкцією ч.5 ст.407 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що є тяжким кримінальним правопорушенням проти порядку проходження військової служби.

На переконання колегії суддів, надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, і яким надана обґрунтована оцінка, зокрема повідомленням про вчинення злочину; актами та матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків (військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 про обставини самовільного залишення ОСОБА_8 місця несення служби).

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 може переховуватися від слідчого, прокурора та суду, через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення. Окрім того, на підтвердження існування такого ризику свідчить і та обставина, що з 20.09.2024 ОСОБА_8 перебував у розшуці.

Колегія суддів зауважує, що на даному етапі досудового розслідування доведеним є й ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому підозрюється, оскільки протягом близько півроку він не здійснив спроб добровільно повернутися до військової частини для виконання обов`язків військової служби, протягом всього часу перебував за невстановленим місцем, офіційно не працевлаштований та виплати грошового забезпечення не отримує у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, тому у разі звільнення з-під варти може вчиняти інші правопорушення задля заробітку коштів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_8 , який раніше не судимий, і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_8 не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, тобто даний запобіжний захід є безальтернативним, тому доводи захисника про можливість обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, та не знаходить достатніх та належних підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 17 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4