Провадження № 1-кп/127/705/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 16 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львів, громадянки України, офіційно не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 була призначена на посаду продавця продовольчих товарів у магазині домашніх напівфабрикатів ТОВ «Еліка» в магазині «Елікатні Продукти», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 4 з 09.01.2024, про що укладено трудовий договір та договір про повну матеріальну відповідальність продавця продовольчих товарів.

Відповідно до посадової інструкції, продавець продовольчих товарів ОСОБА_4 зобов`язана виконувати наступні завдання та обов`язки, передбачені пунктами інструкції, а саме: брати участь у прийманні товарів: перевіряти заповнення тарних одиниць, їх кількість та вагу, підраховувати штучні товари, перевіряти якість за результати зовнішнього огляду; забезпечувати зберігання товарів за кількістю та якістю; підраховувати гроші, здавати їх в установленому порядку; нести відповідальність за завдання матеріального збитку Фізичній особі-підприємцю в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Таким чином, в силу займаної посади на підставі трудового договору та договору про повну матеріальну відповідальність продавця продовольчих товарів, згідно посадової інструкції ОСОБА_4 являється особою, якій були ввірені та перебували в її віданні грошові кошти, у тому числі отримані від продажу продовольчих товарів.

Так, ОСОБА_4 в період воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який діє по даний час, 03.03.2024 о 08:56 год., перебуваючи під час виконання покладених на неї функціональних обов`язків, а саме на посаді продавця продовольчих товарів, спрямованих на обслуговування покупців відповідно за стандартами, установленими в компанії, маючи умисел на привласнення грошових коштів ФОП « ОСОБА_5 », у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що несе матеріальну відповідальність за завдання збитку роботодавцю ФОП « ОСОБА_5 », діючи умисно, переслідуючи мету особистого збагачення, взяла гроші в розмірі 18500 грн., які зберігались в критій морозильні камері, попередньо поміщені туди ОСОБА_4 з каси магазину, чим спричинила ФОП « ОСОБА_5 » матеріального збитку на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 провину у вчинені кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялась та суду повідомила, що вона працювала продавцем продовольчих товарів у магазині «Елікатні Продукти», розташованому за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 4. Її робота здійснювалася на підставі трудового договору. Також між нею та роботодавцем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність продавця, згідно з яким ОСОБА_4 була обізнана про свою відповідальність за отримані кошти. У березні 2024 року їй терміново знадобилися гроші для оренди житла в місті Вінниця. Через відсутність особистих заощаджень вона вирішила скористатися грошима з каси магазину. Вона знала де зберігались кошти, оскільки після закінчення роботи виручка складалася в морозильну камеру, яку замикали на ключ. Раз на тиждень менеджер забирав всю накопичену виручку.

Так, 3 березня 2024 року, ОСОБА_4 виконуючи свої функціональні обов`язки в магазині «Елікатні Продукти», взяла з закритої морозильної камери 18500 гривень і використала ці кошти на власний розсуд. При цьому ОСОБА_4 зазначила, що після того як вона забрали кошти, на роботу вона більше не поверталась, а поїхала в м. Житомир.

ОСОБА_4 зазначила, що щиро шкодує про свій вчинок, їй дуже соромно за скоєне. Завдану шкоду потерпілій вона відшкодувала в повному обсязі.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наступне.

З заявою про вчинення кримінального правопорушення 16.03.2024 року звернулася ОСОБА_5 , яка просила прийняти міри до ОСОБА_4 , яка перебуваючи на робочому місці в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 4, привласнила грошові кошти з каси в сумі 18288 грн. та зникла

Вказана заява зареєстрована у встановленому законом порядку 16.03.2024 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до трудового договору №01-01/2024 року від 09.01.2024 року станом на 03.03.2024 року ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 .

З договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність продавця продовольчих товарів від 02.01.2024 року укладеного між ФОП ОСОБА_5 та продавцем продовольчих товарів ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 бере на себе відповідальність, в тому числі за збереження довірених їй ФОП матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження.

Відповідно до посадової інструкції, продавець продовольчих товарів ОСОБА_4 зокрема зобов`язана підраховувати гроші, здавати їх в установленому порядку та нести відповідальність за завдання матеріального збитку ФОП в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Вказані документи свідчать, що в силу займаної посади, на підставі вище вказаних договорів, ОСОБА_4 являється особою, якій були ввірені та перебували в її віддані грошові кошти, у тому числі отримані від продажу продовольчих товарів.

Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_5 станом на 03.03.2024 року торгівельна виручка магазину, що знаходиться за адресою; м. Вінниця, вул. Замостянська, 4 становила 18500,00 гривень. Дана виручка була викрадена продавцем магазину ОСОБА_4 .

З акту про результати інвентаризації наявних коштів від 03.03.2024 року, що зберігаються в касі підприємства вбачається, що під час інвентаризації встановлено нестача коштів у сумі 18500,00 гривень.

Відповідно до постанови від 18.03.2024 року під час досудового розслідування було прийнято рішення зняти показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису в період часу з 19:00 год. по 09:50 год. 03.03.2024 року у приміщенні магазину «Еліка», що за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 4.

З протоколу огляду документу від 19.03.2024 року вбачається, що під час досудового розслідування було досліджено відеозаписи із камер відеоспостереження, які отримані відповідно до вище зазначеної постанови. В ході огляду встановлено, що ОСОБА_4 взяла грошові кошти з морозильної камери, які сховала на передодні та поклала їх до правої кишені, після чого покинула приміщення магазину.

З постанови про визнання предметів речовими доказами від 19.03.2024 року вбачається, що відеозаписи з камер відеоспостереження, скопійовані на DVD-диск, який поміщено до паперового конверту, на якому зафіксовано, що продавець здійснює крадіжку грошових коштів було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченої, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в умовах воєнного стану, є доведеною, а вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченої.

Так, обвинуваченою суду повідомлено всі обставини вчинення нею кримінального правопорушення, а саме час, місце вчинення злочину, спосіб привласнення ввірених їй грошових коштів. Обвинувачена повідомила, що дійсно працювала продавцем продовольчих товарів на підставі трудового договору, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_5 . Також з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого, ОСОБА_4 являється особою, якій були ввірені та перебували в її відданні грошові кошти. Так, 03.03.2024 року перебуваючи на робочому місці ОСОБА_4 привласнила належні ФОП ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 18500,00 гривень на свою користь, які в подальшому не повернула та зникла з місця події. Такі показання обвинуваченої узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у справі, а саме заявою про вчинення кримінального правопорушення, постановою про визнання предметів речовими доказами, протоколом огляду документу, договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність продавця продовольчих товарів, трудовим договором, посадовою інструкцією, актом про інвентаризації наявних коштів, яким підтверджено предмет привласнення та суму завданих збитків.

Оцінивши сукупність доказів у справі, надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З довідки КНП «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №1900 від 28.03.2024 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на обліку у даному закладі не перебуває.

З довідки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 01.04.2024 року вбачається, що обвинувачена на обліку у даному закладі не перебуває.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/5401 від 18.06.2024 року, обвинувачена ОСОБА_4 на лікуванні в установі не перебувала та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не зверталась.

З довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №2275 від 18.06.2024 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 під диспансерним спостереженням в даному закладі не перебуває, за медичною допомогою в даний заклад не зверталась, на стаціонарному лікуванні не перебувала.

Згідно вимоги про судимість від 22.03.2024 року ОСОБА_4 раніше не судима.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення, вину у вчинені кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялась.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується заявою потерпілої, відповідно до якої завдана шкода їй відшкодована в повному обсязі та щире каяття, про що свідчать показання ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення тяжкого умисного корисливого злочину в період воєнного стану, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, що пов`язані з матеріальною відповідальністю, оскільки інший вид покарання не зможе досягнути мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.

В той же час суд зважає на те, що доведено наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, факт того, обвинувачена вину визнала, щиро розкаялась, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинувачену. На підставі зазначеного суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 65-67,185 КК України, ст. 177, 194, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 191 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, що пов`язані з матеріальною відповідальністю стоком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком один рік.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто 12.12.2024 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме відеозаписи з камер відеоспостереження, скопійовані на DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: