Справа № 227/2814/24
В И Р О К

іменем України

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000299, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Запоріжжя, Петропавлівського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, холостого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військова частина НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-1Х, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Згідно з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від І 1 березня 2022 року № 102 солдата ОСОБА_4 увільнено з посади стрільця 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_1 та зараховано до розпорядження командира.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. З, 28, 29. 68 Конституції України людина. її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен мас право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право па особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та сг. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожили честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах.

Так, на протязі року та шести місяців між ОСОБА_4 та його матір`ю виникають конфлікти на підставі неприязних відносин, в ході розпивання спиртних напитків ОСОБА_4 . Так 21 червня 2024 року приблизно о 22 години 00 хвилин, перебуваючи в слані алкогольного сп`яніння знаходячись в коридорі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті образ, які висловила його мати - ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 вступив із останньою в словесний конфлікт, під час якого солдат ОСОБА_4 , будучи обуреним такою поведінкою своєї матері відносно себе, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 невизначеного ступеню тяжкості наніс останній один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_7 , та один удар в область її носа, від яких остання впала на підлогу. Після чого ОСОБА_4 , перебуваючи в положенні стоячи, наніс матері, яка лежала на підлозі на правому боці з піднятими до гори руками, якими захищала голову, не менше двох ударів кулаком правої руки по лівій частині тулуба в районі ребер та не менше двох ударів лівою погою без взуття, по правій частині тулуба спереду в районі ребер, потім підійшов до порогу кухні, де взяв до правої руки дерев`яну ніжку від стільця, який був раніше поламаний, підійшов до матері та. обхопивши лівою рукою за шию спереду підняв ОСОБА_7 із підлоги, поставивши па ноги та стоячи з нею обличчям до обличчя на відстані не більше одного метру наніс їй по два удари ніжкою від стільця з правої та лівої сторін в районі ребер спереду, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:

- відкритого перелому кісток носу, забійної рани спинку носа з садном навколо рани розлитим синцем м`яких тканин навколо рани і з переходом на верхню та нижню повіку правого та лівого ока, забитої рани тильної поверхні лівої кисті з гематомою навколо рани, забитої рани тильної поверхні лівої стопи з гематомою навколо рани, і як взяті окремо так і у своєї сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров я, що потребують у живих осіб для свого лікування термін понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

- підшкірної гематоми волосистої частини голови в проекції лівого тімяного бугра, синець м`яких тканин правої половини обличчя, по одному синцю м`яких тканин: лівої лобової області між нижнім краєм лівого лобового бугра і лівою надбрівною дугою; лівої вилично-щічної області; тіла нижньої щелепи ліворуч: на діафрагмі рота; внутрішньої поверхні правого променевого-зап`ястового суглобу: зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу: зовнішньої поверхні лівого плеча в середній третині його, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, що мають у живих осіб незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

- по два садна шкіри задньої поверхні правого і лівого плечових суглобів, по одному садну шкіри над остю правої лопатки, в проекції остистих відростків шостого грудного хребця, в проекції шостого, сьомого ребер по навколо хребтовій лінії праворуч і ліворуч, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, що мають у живих осіб незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

- закрита тупа травма грудної клітки: закриті з прямим характером перелом (від безпосереднього впливу) 6,7,8 ребер праворуч по задній пахвовій лінії без пошкодження пристінкової плеври і 7,8,9 ребер зліва по задній пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври гострими краями уламків та зануренням у плевральну порожнину з пошкодженням власної плеври та підлягаючої тканини задньобокової поверхні нижньої частини лівої легені з оголенням просвітів кінцевих відділів бронхів та супровідних судин, закритий напружений лівобічний гемопневматорекс (проникнення повітря та крововилив у ліву плевральну порожнину об`ємом 200мл рідкої крові та 80гр згорток крові) зі здавленням та колабуванням лівої легені, розлиті крововиливи у підшкірній жировій клітковині і підлягаючих м`язах в області переломів ребер, по одному синцю м`яких тканин задньої поверхні грудної клітки ліворуч з 5 ребра по 9 ребро між задньо пахвовою лінію та навколо хребетною лінією та задньої поверхні грудної клітки праворуч з 6 ребра по 9 ребро між задньо пахвовою лінією та лопатковою лінією мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 , 22 червня 2024 року близько 01:00 на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю та показав, що потерпіла ОСОБА_7 була його матір`ю. десь за шість місяців він забрав матір з с. Шевченко, бо та не могла сама поратися по господарству. Іноді між ними виникали конфлікти та непорозуміння, переважно через вживання ним алкогольних напоїв. 21 червня 2024 року він вдома за адресою: АДРЕСА_2 , порався по господарству і у вечірній час у стані алкогольного сп`яніння зайшов до хати. В дверях зіштовхнувся з матір`ю. Та почала йому висувати якісь претензії і він, не втримавшись, вдарив її кулаком в голову. Та впала і він її ще декілька разів вдарив кулаком і ногою по тулубу. Пам`ятає, що також взяв дерев`яну ніжку від зламаного стільця і нею також наніс матері ще декілька ударів. Пояснити, чому так зробив, не може. Після цього матір пішла до ванної кімнати. Там їй стало погано і він її в рушнику переніс на ліжко. Пропонував викликати «швидку», але мати відмовилася. Мати заснула, і він прислухався до неї. Спочатку вона дихала, а потім перестала. Він її торкнувся, і зрозумів, що вона вже мертва. Після цього викликав поліцію. У вчиненому розкаюється, бо не хотів вбивати матір.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно протоколу огляду місця події, 22 червня 2024 року слідчим поліції в період часу з 07:02 год. до 07:36 год. з письмової згоди власника житла оглянуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де в житловій кімнаті на ліжку виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті. Під час огляду спальної кімнати виявлено сліди рідини бурого кольору на стіні та батареї, з яких здійснено та вилучено змиви. На подушці, на якій лежала ОСОБА_7 , також були виявлені сліди нашарування речовини бурого кольору, з якої було здійснено та вилучено зрізи. На столі зальної кімнати вивалено та вилучено хустину зі слідами речовини бурого кольору. Також здійснено та вилучено змив з дверного проходу до кімнати, де виявлено труп. В ході огляду іншої спальної кімнати на підлозі виявлено та вилучено дерев`яну ніжку від стільця, на якій малися сліди нашарування речовини бурого кольору. На вулиці на дроту для сушіння виявлено та вилучено одяг ОСОБА_4 , а саме футболку рожевого кольору та шорти сірого кольору зі слідам затертої речовини бурого кольору.

Вилучені під час огляду місця події речі постановою слідчого від 22 червня 2024 року визнані речовими доказами.

У відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом на 09:35 год. 22 червня 2024 року у ОСОБА_4 встановлено алкогольне сп`яніння.

ОСОБА_4 за відповідним протоколом, від 22 червня 2024 року, затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України 22 червня 2024 року о 15:00 год.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 321 від 22 червня 2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2

За висновком судово-медичної експертизи № 296 від 29 липня 2024 року, на підставі даних судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , результатів лабораторних досліджень і обставин події, у відповідь на поставлені питання судово-медичний експерт прийшов до наступних висновків

Смерть гр-ки ОСОБА_7 наступила 22 червня 2024 року від закритої тупої травми грудної клітки з наявністю закритих локальних переломів ребер праворуч і ліворуч зі зміщенням кісткових уламків зліва та пошкодженням пристінкової та власної плеври і паренхіми лівої легені, яка ускладнилася закритим напруженим лівобічним гемопневмотораксом (наявність повітря та крововилив у ліву плевральну порожнину об`ємом 200мл рідкої крові та 80гр згорток крові), з колабуванням лівої легені, з розвитком гострого порушення дихання та системного кровообігу.

Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ на місці виявлення трупу гр-ки ОСОБА_7 (з протоколу огляду місця події, складеного 22 червня 2024 року.): «... Трупне задубіння добре виражено в усіх звичайно досліджуваних групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору, розташовуються по правим боковим поверхням тулуба, при натисканні зникають та відновлюють свій колір через 18 секунд (час 07.10). Явища гниття не виражено. Труп теплий на дотик...», слід вважати, що смерть гр-ки ОСОБА_7 настала не менше чотирьох годин, але не більше шести годин до моменту огляду трупа його на місці виявлення, тобто 22 червня 2024 року в проміжок часу між трьома годинами та однією годиною.

Незадовго до настання смерті гр-ка ОСОБА_7 спиртні напої і наркотичні речовини не вживала. що підтверджується відсутністю етилового спирту в крові і сечі і зазначеної групи речовин у внутрішніх органах від трупа її при судово-токсикологічному дослідженні («До акту судово-токсикологічного дослідження» № 9671 від 03.07.24р.).

При проведенні судово-медичної експертизи трупа гр-ки ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження:

А) - Закрита тупа травма грудної клітки: закриті з прямим характером перелому (від безпосереднього впливу) 6.7,8 ребер праворуч по задній пахвовій лінії, без пошкодження пристінкової плеври і 7,8,9 ребер зліва по задній пахвовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври гострими краями уламків та зануренням у плевральну порожнину з пошкодженням власної плеври та підлягаючої тканини задньобокової поверхні нижньої частки лівої легені з оголенням просвітів кінцевих відділів бронхів та супровідних судин, закритий напружений лівобічний гемопневмоторакс (проникнення повітря та крововилив у ліву плевральну порожнину об`ємом 200мл рідкої крові та 80гр згорток крові) зі здавленням та колабуванням лівої легені, розлиті крововиливи у підшкірній жировій клітковині і підлягаючих м`язах в області переломів ребер, по одному синцю м`яких тканин задньої поверхні грудної клітки ліворуч з 5 ребра но 9 ребро між задньою пахвовою лінією та навколохребтовою лінією та задньої поверхні грудної клітки праворуч з 6 ребра по 9 ребро між задньою пахвовою лінією га лопатковою лінією.

Дана травма грудної клітини утворилася від не менш дворазового ударного впливу як в область правої задньобокової, гак і в область лівої задньобокової поверхні грудної клітини тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, що травмує, індивідуальні конструктивні особливості яких в морфологічних властивостях пошкоджень не відобразилися, яким могли бути як кулаки так і ноги, та утворилися в термін не менше двох годин, але не більше чотнрн-шість годин до настання смерті її (за даними судово- гістологічного дослідження), і згідно з пунктами 2.1.2, 2.1.3 і 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України віл 17 січня 1995 року «Про розвиток та удосконалення судово-медичної служби України» та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою Безпеки України та Міністерством Внутрішніх Справ України, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесннх ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті.

Б) - Відкритий перелом кісток носу, забійна рана спинки носу з садном навколо рани та розлитим сипцем м`яких тканин навколо рани і з переходом на верхню та нижню повіку правого та лівого ока; забита рана внутрішньої поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу; забита рана тильної поверхні лівої кисті з гематомою навколо рани, забита рана тильної поверхні лівої стопи з гематомою навколо рани.

Дані тілесні ушкодження утворилися в аналогічний термін до настання смерті від чотириразових значних по силі ударних впливів в область спинки носу, внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, тильній поверхні лівої кисті та тильної поверхні лівої стопи тупого твердого предмету, ударна поверхня якого була подовжена і містить ребро, яким найбільш ймовірно могла бути ніжка від крісла (стільця), і як взяті кожне окремо, так і у своєї сукупності, згідно пунктів 2.3.2«а» і 2.3.3 та 4.8 вищевказаних «Правил ...», мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я, це ушкодження, що потребують у живих осіб для свого лікування термін понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день), і не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті її.

В) - Підшкірна гематома волосистої частини голови в проекції лівого тім`яного бугра, синець м`яких тканин правої половини обличчя який бере початок від середньої межі лоба справа і спускається зверху вниз, охоплюючи область правого лобового бугра з переходом на праву скроневу область, праву надбрівну дугу, верхню і нижню повіку правого ока, праву виличну область, щоку і праву носогубну складку, і закінчується на рівні правого кута рота, но одному синцю м`яких тканин: лівої лобової області між нижнім краєм лівого лобового бугра і лівою надбрівною дугою; лівої вилично-щічної області; тіла нижньої щелепи ліворуч; па діафрагмі рога (в підборідній області); внутрішньої поверхні правого променево- зап`ясткового суглобу; зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу; зовнішньої поверхні лівого плеча в середній третині його.

Дані пошкодження утворилися, в аналогічний термін до настання смерті, внаслідок десятикратних ударних впливів у відповідні анатомічні області обличчя та кінцівок тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, що травмує, індивідуальні конструктивні особливості яких у морфологічних властивостях пошкоджень не відобразилися, якими могли бути як кулаки, так і ноги людини, і як взяті кожне окремо, так і у своєї сукупності, згідно пунктів 2.3.2«б» і 2.3.5 та 4.8 вищевказаних «Правил....», мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, це ушкодження, що мають у живих осіб незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, та не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті її.

Г) - По два садна шкіри задньої поверхні правого і лівого плечових суглобів, по одному садну шкіри над остю правої лопатки, в проекції остистих відростків шостого грудного хребця, в проекції шостого, сьомого ребер по навколохребтовій лінії праворуч і ліворуч.

Дані тілесні ушкодження утворилися, в аналогічний термін до настання смерті, за комбінованим механізмом ковзання-тертя-удару від восьмикратних тангенціальних дій у відповідні ділянки тіла тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, що травмує, індивідуальні конструктивні особливості яких у морфологічних властивостях пошкоджень не відобразилися, яким найбільш ймовірно могла бути ніжка від крісла (стільця), та як взяті кожне окремо, так і у своєї сукупності, згідно з пунктами 2.3.2«б», 2.3.5 та 4.8 вищевказаних «Правил...», мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, це ушкодження, що мають у живих осіб незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, та не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілої.

Д) - По одному синцю м`яких тканин зовнішньої поверхні лівого кульшового суглобу, зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині його, зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині його, зовнішній поверхні гомілки в середній третині його, внутрішній поверхні правого колінного суглобу, передній поверхні правої гомілки в середній третині її.

Зазначені тілесні ушкодження, виходячи з їх морфологічного характеру та анатомічного розташування, утворилися у термін не менше трьох але не більше семи діб до настання смерті її, за механізмом удару або тиснення (удару-тиснення), у відповідні ділянки кінцівок від шестикратної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, або при зіткненні о такий, і як взяті кожне окремо, так і у своєї сукупності, згідно пунктів 2.3.2«б» і 2.3.5 та 4.8 вищевказаних «Правил....», мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, це ушкодження, що мають у живих осіб незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, та не перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті її.

Зазначені вище тілесні ушкодження утворились можливо в строк і за обставин, зазначених у настановній частині цієї постанови.

Питання, поставлене слідчим, має гіпотетичний характер - у фабулі постанови відсутні достовірні об`єктивні дані механізму заподіяння ушкоджень при певному виді падіння (вільному, східчастому, мимовільному, з попереднім прискоренням, навзнак, обличчям вниз та ін.) і не відображено конструктивних особливостей поверхні травмування покриття (асфальт, бетон, підлога, наявність предметів тощо). Слід зазначити, що вищеописані тілесні ушкодження, розташовані на асиметричних ділянках тіла і є не характерними для травми прискорення (самовільне падіння на площину з положення стоячи або з попереднім наданням тілу прискорення) і можливість їх заподіяння при даному механізмі слід виключити повністю.

Між отриманням вищевказаними тілесними ушкодженнями і настанням смерті її пройшов проміжок часу, який обчислюється від декілька десятка хвилин (не менше двох годин) але не більше чотири-шість годин, до моменту втрати свідомості її.

Після заподіяння їй вищевказаних ушкоджень, потерпіла могла здійснювати самостійні дії (ходити, повзти, розмовляти тощо) в короткий проміжок часу, що обчислюється від декілька десятка хвилин (не менше двох годин) але не більше чотири-шість годин, до моменту втрати свідомості.

У момент заподіяння вищеописаних тілесних ушкоджень потерпіла перебувати як у вертикальному, або близькому до такого положенні, так і в горизонтальному, або близькому до такого становища і була звернена вищевказаними травмованими поверхнями тіла до травмуючих предметів.

Всі перелічені вище тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер. Будь-яких тілесних ушкоджень, що утворилися посмертно, при судово-медичній експертизі трупа її не виявлено.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 111 від 05 липня 2024 року, вказана в консультативному висновку спеціаліста параорбітальна гематома зліва у гр-на ОСОБА_4 відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, спричинена від ударної дії тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею та мала місце на 24 червня 2024 року. В фабулі постанови вказано, що « ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння з ознаками тілесних ушкоджень, але будь-яких відомостей щодо спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень іншою особою оперативним шляхом не було встановлено, та останній повідомив, що отримав синець з лівої сторони обличчя самостійно при падінні з крісла. Так, 24.06.2024 року ОСОБА_4 звертався до лікаря травматолога, більше за допомогою у будь-які медичні заклади не звертався.». Але в фабулі не вказано дату травмування, потому надати відповідь на поставлене питання не представляється можливим.

22 червня 2024 року за протоколом проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 показав місце та механізм нанесення своїй матері тілесних ушкоджень.

За висновком судово-медичної експертизи № 10 від 29 липня 2024 року, слід обов`язково зазначити, що вирішення вище поставленого слідчим питання про можливість отримання тілесних ушкоджень, встановлених на тілі гр-ки ОСОБА_7 при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_4 , виходять за межі компетенції лікаря судово-медичного експерта та можливостей судової медицини, так як при цьому має місце підміна спеціальних (медичних) досліджень і фактичних даних медичного характеру ознайомленням та оцінкою сукупності доказів, зібраних по даній справі, тобто вторгнення у сферу права, що являється прерогативою судово-слідчих органів. Лікар судово-медичний експерт не може приймати до уваги свідчення потерпілих, підозрюваних, обвинувачених, свідків та інших осіб, так як вони (свідчення) можуть змінюватися, як на досудовому розслідуванні, так і в суді. При визначенні механізму спричинення тих чи інших тілесних ушкоджень, лікар судово-медичний експерт бере до уваги об`єктивні дані, які дозволяють встановити той чи інший механізм заподіяння тілесних ушкоджень. Згідно показань підозрюваного ОСОБА_4 , дані щодо механізму спричинення гр-ці ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, розкритому ним при проведенні слідчого експерименту за його участю, не суперечать механізму, встановленому лікарем судово-медичним експертом, а саме те, що пошкодження в області обличчя, грудної клітки справа та зліва, верхніх та нижніх кінцівок виникли в результаті неодноразової ударної дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, яким найбільш ймовірно могли бути як кулаки так взуті в взуття ноги, так і від ударної дії тупого твердого предмету, ударна поверхня якого була подовжена і містить ребро, яким найбільш ймовірно могла бути ніжка від стільця у відповідні ділянки тіла потерпілої.

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи, 22 червня 2024 року на підставі відповідної постанови прокурора у ОСОБА_4 відібрані зразки крові для проведення судово-медичної експертизи.

У відповідності до протоколом отримання зразків для експертизи, 22 червня 2024 року на підставі відповідної постанови прокурора у ОСОБА_4 відібрані змиви з долонь обох рук.

За протоколом отримання зразків для експертизи, 22 червня 2024 року на підставі відповідної постанови прокурора у ОСОБА_4 здійснені зрізи з нігтьових платин з обох рук.

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 1151/1803-БД від 02 серпня 2024 року, при дослідженні зразка крові підозрюваного ОСОБА_4 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Згідно «Акту судово-медичного дослідження» №4885 від 12 липня 2023 року відділення судово-біологічних експертиз і досліджень КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР»: «При судово-медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_7 , 1946 р.н. («Висновок експерта» (АКТ) №296 від 22 червня 2024 року) встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.».

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 1151/1804-БД від 05 серпня 2024 року, на футболці (об`єкти №№1-6), на шортах (об`єкти №№7;8), які належать підозрюваному ОСОБА_4 і на хустині (об`єкт №9), встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При встановленні групової приналежності крові в слідах на футболці (об`єкти №№1-6) і на шортах (об`єкти №№7;8), виявлений тільки антиген В, що не виключає можливість походження крові від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. У результаті серологічного дослідження крові на хустині (об`єкт №9), виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А, що вказує на приналежність крові до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові в слідах на футболці (об`єкти №№1-6) і на шортах (об`єкти №№7;8), як від потерпілої ОСОБА_7 , так і від самого підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки виявлений антиген В є групо-специфічним для крові ОСОБА_7 і ОСОБА_4 . Так само не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_4 і в слідах на хустині (об`єкт №9), оскільки групова приналежність крові у вказаних слідах, співпадає з груповою приналежністю крові ОСОБА_7 і ОСОБА_4 . У змиві з дерев`яної лутки (об`єкт №10), у змиві з батареї (об`єкт №11) і на фрагменті тканини (об`єкт №12), встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При встановленні групової приналежності крові у змиві з дерев`яної лутки (об`єкт №10), у змиві з батареї (об`єкт №11), виявлений тільки антиген В, що не виключає можливість походження крові від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. У результаті серологічного дослідження крові в слідах на фрагменті тканини (об`єкт №12), виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А, що вказує на приналежність крові до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові у змиві з дерев`яної лутки (об`єкт №10) і у змиві з батареї (об`єкт №11), як від потерпілої ОСОБА_7 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки виявлений антиген В є групо-специфічним для крові ОСОБА_7 і ОСОБА_4 . Так само не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_4 і в слідах на фрагменті тканини (об`єкт №12), оскільки групова приналежність співпадає з груповою приналежністю крові ОСОБА_7 і ОСОБА_4 .

За висновком судово-імунологічної експертизи № 1151/1805-БД від 06 серпня 2024 року, в піднігтьовому вмісті обох рук (об`єкти №№1;2) підозрюваного ОСОБА_4 , представленому на дослідження, наявність крові не встановлено; клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. На дерев`яній ніжці від стільця (об`єкти №№5;6), представленій на дослідження, встановлено наявність крові та виявлено гемоглобін людини. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини на дерев`яній ніжці від стільця не знайдені. При цитологічному дослідженні статеву належність крові в слідах на дерев`яній ніжці від стільця (об`єкти №№5;6) встановити не представилось можливим через недостатню кількість, придатних для дослідження формених елементів крові. При серологічному дослідженні крові (об`єкти №№5;6) виявлено антиген В ізосерологічної системами АВ0. Отже, кров в слідах на поверхні дерев`яної ніжки від стільця (об`єкти №№5;6) могла походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Такими особами в даному випадку є, як потерпіла ОСОБА_7 так і підозрюваний ОСОБА_4 . В змивах з обох рук (об`єкти №№3;4) підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено наявність крові. Даних про приналежність крові в цих слідах людині не отримано, оскільки не виявлено гемоглобін крові людини, а в цитологічних препаратах не знайдені формені елементи крові. Епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини в препаратах із об`єктів №№3;4 не виявлені.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 432-к від 08 серпня 2024 року, ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані уповноваженими особами, з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що учасниками судового розгляду не оспорюються сам факт, час та місце спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а також наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між такими тілесними ушкодженнями та настанням смерті останньої, і такі обставини поза всяким сумнівом достатньо доведені сукупністю вищенаведених доказів.

Той факт, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_7 , були спричинені саме обвинуваченим, окрім визнання цієї обставини останнім, безсумнівно доведений оціненими в сукупності:

- результатами слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , під час якого останній показав місце та механізм нанесення своїй матері тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи, за яким виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли уторитися за обставин, показаних ОСОБА_4 під час слідчого експерименту;

- виявленням трупу ОСОБА_7 за місцем проживання ОСОБА_4 ;

- виявленням за місцем проживання ОСОБА_4 та на його одязі слідів крові людини, яка могла походити від ОСОБА_7

- виявленням за місцем проживання ОСОБА_4 знаряддя вчинення злочину дерев`яної ніжки від стільця, на якій виявлені сліди крові людини, яка могла походити від ОСОБА_7 .

Досліджені судом докази доводять, що обвинувачуваний ОСОБА_4 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав (не міг не передбачати), що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_7 . Водночас, цілеспрямовано наносячи ОСОБА_7 удари кулаками, ногами взутими у взуття та ніжкою стільця не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_7 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілої, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча обвинувачений і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілої.

Оскільки у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_4 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.

Таким чином досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки останній, діючи умисно, спричинив потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останньої.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, тяжким, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості непоправних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за місцем служби характеризується негативно, має зареєстроване і постійне місце проживання, де характеризується неоднозначно (як гарний, трудолюбивий господар і при цьому особа схильна до вживання алкогольних напоїв, під дією яких ставав агресивним до матері та співмешканки), не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості, який, однак не позбавив обвинуваченого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбаченого законом, не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, встановлені судом відомості про особу обвинуваченого, дають підстави вважати можливим ухилення від суду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день, у зв`язку з чим строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обраховувати з 22 червня 2024 року (дня затримання в поряду ст. 208 КПК України).

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 , з місцем дислокації АДРЕСА_1 , а строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 22 червня 2024 року.

Речові докази, які зберігаються у ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (порядковий номер 212): змиви з батареї, змиви зі стіни, змив із дверного проходу, жіночу хустину, дерев`яну ніжку, виріз з подушки, шорти, футболку, зразок крові ОСОБА_4 , зрізи нігтів ОСОБА_4 , змиви з рук ОСОБА_4 , осади з об`єктів, витяжки з об`єктів на фрагментах марлі знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

12.12.2024